Справа № 480/3258/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 р. Справа № 480/3258/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 (головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко) по справі № 480/3258/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову в призначенні ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності І групи з 02.05.2019 року, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності І групи з 02.05.2019 року, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України подати до суду звіт про виконання рішення протягом п`ятнадцяти діб з дня набрання рішенням законної сили.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що незважаючи на відсутність законодавчих підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, відповідач, всупереч вимог п.14 Порядку №850, відмовив позивачу у її призначенні, що призвело до його звернення за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 позов задоволено.

Міністерство внутрішніх справ України (далі - відповідач), не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просило його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовано Порядок № 850, зокрема, п. 4 Порядку, яким регламентовано граничний строк у 2 роки, у межах якого після первинного встановлення втрати працездатності працівник міліції має право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, якщо йому встановлено інвалідність (вищу групу інвалідності).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 1986 до 2015 року та наказом УМВС України у Сумській області від 09.12.2015 № 134 о/с позивача звільнено зі служби.

17.02.2006 медико-соціальною експертною комісією позивачу встановлено 60% втрати працездатності.

Як вбачається з копії свідоцтва про хворобу від 15.11.2006 № 532 ОСОБА_1 отримав захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Під час повторного огляду МСЕК 02.05.2019 позивачу встановлено І групу інвалідності та визначено 95 % втрати працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС.

06.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до ліквідаційної комісії УМВС в Сумській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням І групи інвалідності та 95 % втрати працездатності, унаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

14.06.2019 Ліквідаційна комісія УМВС в Сумській області повідомила позивача, що після перевірки наданих ним копій документів з`ясовано, що під час первинного огляду МСЕК 17.06.2006 позивачу встановлено 60 % втрати професійної працездатності, під час повторного огляду МСЕК 02.05.2019 встановлено І групу інвалідності та відповідний ступінь працездатності. Посилаючись на пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", зазначив, що немає законних підстав для встановлення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки з дати первинного огляду до повторного огляду пройшло більше двох років, що перевищує передбачений Порядком № 850 дворічний термін.

Позивачем була оскаржена до суду відповідь від14.06.2019, за наслідками чого рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 у справі № 480/2890/19 визнано протиправними дії ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області щодо неподання Міністерству внутрішніх справ України документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності першої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Зобов`язано ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області подати до Міністерства внутрішніх справ України документи про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності першої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ з дотриманням строків, встановлених законодавством (а.с. 15-17).

На виконання судового рішення Ліквідаційна комісія Управління МВС України в Сумській області подала до Міністерства внутрішніх справ України документи про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності першої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

19.02.2020 Департамент фінансово-облікової політики МВС України повернув матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на доопрацювання до Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Сумській області у зв`язку з тим, що під час розгляду матеріалів щодо призначення йому одноразової грошової допомоги Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на неналежне оформлення медичних документів. Крім того, у надісланих матеріалах не дотримано вимоги п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850. Зазначене унеможливлює прийняття рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком.

27.02.2020 Ліквідаційна комісія Управління МВС України в Сумській області повідомила позивача, що з МВС України надійшли його матеріали без затвердження висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що обласною МСЕК не виконані належно оформлені медичні документи, а також про не дотримання вимог п.4 Порядку постанови КМУ від 21.10.2015 № 850. Ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області 27 лютого 2020 року наданий запит до обласної МСЕК про з`ясування причини не належного оформлення документів на ім`я ОСОБА_1 . Після вирішення усіх обставин позивачу буде надано роз`яснення на домашню адресу (а.с. 44).

Позивач оскаржив в судовому порядку бездіяльність відповідача, за наслідками чого рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 у справі № 480/1487/20 визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення по заяві ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги від 06.06.2019 та зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.06.2019 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності у відповідності до Закону України "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року, та прийняти рішення.

На виконання рішення суду, відповідачем опрацьовано матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу та прийнято рішення про відмову у її призначенні. Підставами відмови у призначенні одноразової грошової допомоги зазначено, що при проведенні МСЕК ОСОБА_1 представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися, що є прямим порушенням вимог Положення про медико соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико соціальної експертизи», а також між оглядами МСЕК пройшло понад два роки, про що відповідач повідомив Листом від 19.03.2021.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підстав, із яких позивачу відмовлено у призначенні і виплаті грошової допомоги норми Порядку № 850, не містять, а тому дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у прийнятті рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Cтаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

На час звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням І групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку № 850 (набрав чинності з 31 жовтня 2015 року) пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Однак за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 07 листопада 2015 року, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком № 850, відповідно.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На реалізацію вимог ст. 23 Закону України «Про міліцію» Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, якою затвердив Порядок № 850, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п. 3 Порядку № 850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 вказаного Порядку.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункту 8 Порядку № 850).

Згідно із пунктом 9 Порядку № 850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

За правилами п. 10 Порядку № 850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС України рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України.

Віршуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність у матеріалах справи як рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності І групи з 02.05.2019, так і повідомлення МВС України від 19.03.2021 № 10831/15-2021 про його прийняття.

Натомість, судом апеляційної інстанції витребувано рішення, яке є предметом судового оскарження у відповідача.

08.08.2022 МВС України на виконання вимог ухвали суду від 27.06.2022 надало висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, на якому міститься відмітка про відмову та лист МВС України від 19.03.2021 із зазначенням підстав відмови у затвердженні вказаного висновку.

З листа від 19.03.2021 вбачається, що підставою ОСОБА_1 відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням І групи інвалідності, є зокрема сплив дворічного терміну між первинним встановленням відсотка втрати працездатності та повторним оглядом, за наслідками якого, позивачу встановлено І групу інвалідності.

Суд першої інстанції зазначив, що пункт 4 Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги залежно від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

Так, на час виникнення спірних відносин за позивачем, як колишнім працівником органів внутрішніх справ, у зв`язку із встановленням йому І групи інвалідності, право на отримання одноразової грошової допомоги зберігалось згідно із пунктом 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції щодо процедури, умов, розмірів, а також строків, визначає Порядок № 850.

Відповідно до п. 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 22 жовтня 2020 року (справа № 711/1837/18) зазначила, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

При цьому право на отримання грошової допомоги та право отримання допомоги в більшому розмірі (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) у зв`язку із виникненням обставин, з якими законодавець пов`язує збільшення її розміру, є різними правовими поняттями.

Отже, процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки дисциплінують учасників правових зв`язків, забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.

Положеннями ст. 23 Закону України «Про міліцію», які втратили чинність із набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» не було передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.

Такий механізм визначений лише Порядком № 850, пункт 4 якого визначає умови, коли здійснюється виплата допомоги та передбачає дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми.

Водночас вказані положення пункту 4 Порядку № 850 установлюють обмеження дворічним строком не лише для зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, а також і для зміни причини інвалідності.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, у справі № 711/1837/18 відступила від висновку, викладеного вперше у постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16 та інших, у яких містися такий чи подібний висновок щодо застосування положень статті 23 Закону України «Про міліцію» та пункту 4 Порядку № 850 та дійшла такого висновку щодо застосування цих норм матеріального права у подібних правовідносинах:

(1) із втратою чинності з 07.11.2015 Законом України «Про міліцію» право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції зберіглось відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

(2) Закон № України «Про міліцію», що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», так само як і Закон України «Про Національну поліцію» не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

(4) передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31 жовтня 2015 року - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31 жовтня 2015 року чи після.

Застосовуючи цей висновок до обставин справи, колегія суддів звертає увагу на те, що огляд, за наслідками якого позивачу встановлено І групу інвалідності, відбувся 02.05.2019, разом з тим, первинно йому встановлено ступінь втрати працездатності 60% без встановлення інвалідності 17.02.2006. Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що відмова МВС України у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням І групи інвалідності є правомірною. А отже, позовні вимоги є необґрунтованими.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 14 квітня 2021 року у справі № 2340/3024/18, від 15 липня 2021 року у справі № 120/1222/19-а.

Натомість, суд першої інстанції невірно застосував Порядок № 850, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням І групи інвалідності.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 по справі № 480/3258/21 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова