Справа № 607/4844/22
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 607/4844/22 пров. № А/857/11320/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2022 року у справі № 607/4844/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови, -

суддя в 1-й інстанції Братасюк В.М.,

час ухвалення рішення 30.06.2022 року,

місце ухвалення рішення м.Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 30.06.2022 року.

в с т а н о в и в :

У квітні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі відповідач) про скасування постанови.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною і скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5324829 від 16.02.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, закрито.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги відповідач обґрунтовує тим, факт здійсненого позивачкою правопорушення підтверджується відео з боді-камери поліцейського, на якому вона підтверджує, що номерний знак не освітлювався через несправність чи ями на дорозі. Крім того, під час зупинки транспортного засобу позивачка не увімкнула аварійно-світлову сигналізацію чим порушила п. 9.9.б. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а також не надав належну оцінку наявним у справі доказам.

Згідно ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка 16.02.2022 року о 23 год. 51 хв. по вул. Бережанська, 45 в м. Тернопіль, керувала транспортним засобом марки «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_1 , який не проглядався з відстані 20 метрів в темну пору доби, чим порушила вимоги п.2.9.в ПДР України.

На підставі наведеного, поліцейським ВП №1 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Гнатів Ігорем Вікторовичем було винесено постанову серії ЕАО №5324829 від 16.02.2022 року, якою позивачку визнано винною за ч. 6 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с.8).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами частини першої статті 8 Закону України Про Національну поліцію (далі Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За змістом пунктів 3, 8, 11 частини першої статті 23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В пункті 30.2 ПДР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) зазначено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів). На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Згідно з пунктом 2.3 а ПДР перед виїздом водій зобов`язаний перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до пункту 2.9 (в) ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною шостою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно з статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачкою до позовної заяви долучено диск з відеозаписом, на якому зафіксовано спілкування поліцейського з нею, роз`яснено права та проінформовано про причину зупинки (а.с.2). Позивачка погодилася з тим, що номерний знак не освітлюється та підтвердила даний факт, однак нею було повідомлено, що ймовірною причиною несправності підсвітки номерного знаку міг стати стан покриття на даній ділянці автодороги і вона не могла знати про дану несправність під час руху автомобілем та готова була спробувати усунути цю несправність.

Таким чином суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність належних доказів вчинення позивачкою правопорушення, встановленого ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки даний відеозапис не містить доказу саме керування позивачем транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, який не можна проглянути в темну пору доби, перебування за кермом у процесі руху, переміщення тощо не зафіксовано.

Пунктом 9.9 «б» Правил дорожнього руху передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП наступає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як зазначено судом першої інстанції та підтверджено оглянутим відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, що аварійна світлова сигналізація працює, після того як автомобіль було припарковано, двигун автомобіля позивачка заглушила та вимкнула світлову аварійну сигналізацію, оскільки автомобіль прибув на своє місце призначення. Крім того в постанові серії ЕАО №5324829 від 16.02.2022 року не зазначено ні пункту ПДР України, ні статті КУпАП, якими передбачено відповідальність за не ввімкнення у разі зупинки на вимогу поліцейського аварійної світлової сигналізації.

Суд апеляційної інстанції встановив те, що на підтвердження того факту, що позивачка вчинила адміністративні правопорушення передбачені ч.6 ст.121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідач надав відеозапис із нагрудної камери поліцейського. Однак, цей доказ не вказаний, як такий, що долучений до постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому на думку апеляційного суду, є неналежними

З цього приводу висловився Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2018 року в справі № 524/5536/17, який вказав на неналежність доказів, які не долучені до постанови про накладення адміністративного стягнення.

Водночас, апеляційний суд, дослідивши цей доказ, встановив те, що він не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень передбачених ч.6 ст.121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, апеляційний суд вважає, що відповідач не надав доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень і не довів факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Це свідчить про відсутність події та складу адміністративних правопорушень передбачених цими статтями.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 червня 2022 року у справі № 607/4844/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 17 серпня 2022 року.