Справа № 640/39069/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

21 квітня 2022 року м. Київ№ 640/39069/21
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання відсутності повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Верховної Ради України, в якому просив визнати відсутність повноважень (компетенції) у Верховної Ради України позбавляти звання Президента України у інший спосіб ніж згідно процедури імпічменту, що передбачена п. 10 ч. 1 статті 85 Конституції України та статтею 111 Конституції України.

Ухвалою суду від 05 січня 2022 року у даній справі відкрито провадження, яке вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідачем подано до суду клопотання про закриття провадження у справі з підстав того, що даний спір не підсудний Окружному адміністративному суду міста Києва.

Також, Верховною Радою України подано клопотання про передачу даної справи до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за підсудністю.

Крім того, відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

При цьому, згідно з приписами ч. 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

При цьому, ч. 2 статті 19 КАС України визначений перелік справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, до якого не включено справи щодо встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене правове регулювання, беручи до уваги, що заявлений позивачем позов поданий з метою вирішення спору компетенційного характеру з суб`єктом владних повноважень, суд доходить висновку, що такий спір підлягає розгляду саме Окружним адміністративним судом міста Києва, а тому безпідставними є протилежні доводи Верховної Ради України.

Щодо питання передачі даної справи за підсудністю до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, суд враховує наступне.

Розмежування інстанційної юрисдикції адміністративних судів на рівні суду першої інстанції визначається статтею 22 КАС України.

Так, згідно з ч. 1 статті 22 КАС України, місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Водночас, ч. 4 статті 22 КАС України визначає, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи, зокрема, щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України.

Таким чином, оскільки предметом розгляду у межах даної адміністративної справи є виключно питання наявності або відсутності повноважень (компетенції) у Верховної Ради України, як суду першої інстанції вона не підсудна Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду, як про це зазначає відповідач, а має розглядатись Окружним адміністративним судом міста Києва.

При цьому, посилання відповідача на положення статей 245 та 266 КАС України є безпідставним, оскільки вони визначають повноваження Верховного Суду прийняти рішення про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень виключно як наслідок визнання протиправності рішень, дій чи бездіяльності, у даному випадку Верховної Ради України, що не є предметом оскарження у межах розгляду даної справи.

Щодо питання дотримання строку звернення позивача до суду з даним позовом, необхідно звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на відсутності у відповідача повноважень (компетенції) вирішувати питання позбавлення позивача звання Президента України, що фактично відбулось на підставі прийняття Закону України «Про позбавлення ОСОБА_1 звання Президента України» від 04 лютого 2015 року № 144-VIII.

Суд звертає увагу на те, що вказаний Закон України набрав чинності 18 червня 2015 року у зв`язку з його офіційним опублікуванням 17 червня 2015 року. Тобто, починаючи саме з цієї дати позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, у розумінні вимог статті 122 КАС України.

Між тим, з даним позовом до суду позивач звернувся лише 30 грудня 2021 року, тобто з пропуском визначеного КАС України строку звернення до суду. При цьому, клопотання про поновлення такого строку позивачем до суду подано не було.

Згідно з ч.ч. 3, 4 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, враховуючи встановлені судом після відкриття провадження у справі обставини щодо часу виникнення підстав для звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів клопотання відповідача про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання відсутності повноважень у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись статтями 240, 241-243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань Верховної Ради України про закриття провадження у справі та передачі справи за підсудністю до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - відмовити.

Клопотання Верховної Ради України про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Адміністративний позов № 640/39069/21 ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання відсутності повноважень - залишити без розгляду.

Ухвала суду, відповідно до ч. 2 статті 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Суддя Є.В. Аблов