Справа № 300/2242/22
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2022 р. справа № 300/2242/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач 1) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 01.12.2021 за №45 та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 25.11.2021, з урахуванням до стажу роботи за Списком №2 періодів роботи з 15.07.1987 по 14.10.1988 - футерувальником (кислотоупірником) дільниці №3 БМУ №2 тресту «Калушхімремонт», з 01.12.1988 по 01.09.1989 - електрозварником ручної зварки у Дослідно-виробничому об`єднанні «Карпатнафтомаш», з 11.09.1989 по 31.03.1992 - електрогазозварником, електрозварником ручної зварки на дільниці №5 РБМУ №2 тресту «Калушхімремонт», з 12.03.2002 по 24.09.2019 - електрогазозварником технічної служби ЗAT «Синтра».

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.06.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 1 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заперечило щодо заявлених позовних вимог. Згідно відзиву представник відповідача зазначив, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Управлінням пенсійного забезпечення Головного управління розглянуто дану заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та додані до неї документи, відтак, прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 01.12.2021 №45. Згідно з наданими документами, страховий стаж позивача становить 38 років 11 місяці 08 днів, в тому числі, стаж роботи за Списком №2 - 7 років 8 місяців 17 днів. До пільгового стажу не зараховано період роботи на посаді електрогазозварника технічної служби ЗАТ «Синтра» з 12.03.2002 по 25.09.2019, зважаючи на те, що у довідці від 09.12.2019 №243 відсутнє документальне підтвердження повної зайнятості (роботи на умовах повного робочого дня) за відповідними професіями та через відсутність матеріалів атестації робочих місць. Таким чином, відповідач 1 вважає, що оскаржуване рішення є правомірним. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

На адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача 21.06.2022 надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 залучено до участі у справі №300/2242/22 в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ - 13559341) (далі - відповідач 2), а розгляд справи розпочато спочатку.

Відповідач 2 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заперечило щодо заявлених позовних вимог. Згідно відзиву представник відповідача 2 зазначив, що відповідно до наданих ОСОБА_1 документів до пільгового стажу не зараховано період роботи з 12.03.2002 по 25.09.2019 згідно довідки від 09.12.2019 №243, виданої ТОВ «Віва-Декор», оскільки пільгова довідка не відповідає вимогам пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; відсутнє документальне підтвердження повної зайнятості (роботи на умовах повного робочого дня) за відповідними професіями; відсутня атестація робочих місць, що затверджується висновком Державної експертизи умов праці. Таким чином, відповідач 2 вважає, що оскаржуване рішення є правомірним. Відповідач 2 просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся 25.11.2021 у Відділ обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а. с. 154-155).

Управлінням пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 01.12.2021 №45 (а. с. 153).

Позивач, вважаючи, що відповідач протиправно не зарахував до його страхового стажу період роботи з 15.07.1987 по 14.10.1988 - футерувальником (кислотоупірником) дільниці №3 БМУ №2 тресту «Калушхімремонт», з 01.12.1988 по 01.09.1989 - електрозварником ручної зварки у Дослідно-виробничому об`єднанні «Карпатнафтомаш», з 11.09.1989 по 31.03.1992 - електрогазозварником, електрозварником ручної зварки на дільниці №5 РБМУ №2 тресту «Калушхімремонт», з 12.03.2002 по 24.09.2019 - електрогазозварником технічної служби ЗAT «Синтра», стверджує про протиправність рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі - Закон №1058-VI) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» №1058-VI пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Виходячи з заявлених позовних вимог, предметом судового розгляду у межах цих спірних правовідносин є оцінка правомірності оскаржуваного рішення в частині не зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи з 12.03.2002 по 24.09.2019 на посаді електрогазозварника технічної служби ЗAT «Синтра».

Як встановлено судом, період роботи з 12.03.2002 по 24.09.2019 на посаді електрогазозварника технічної служби ЗAT «Синтра» відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача у зв`язку з тим, що пільгова довідка не відповідає вимогам пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; відсутнє документальне підтвердження повної зайнятості (роботи на умовах повного робочого дня) за відповідними професіями; відсутня атестація робочих місць, що затверджується висновком Державної експертизи умов праці.

Оцінюючи такі мотиви відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-VI, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-VI, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

Аналіз вищенаведених норм законодавства вказує, що для зарахування певної роботи із шкідливими і важкими умовами праці до пільгового стажу передусім потрібно підтвердити, що виконання цієї роботи дає право на пільгову пенсію, тобто, що виконані всі умови, зазначені в статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме:

- зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня (час простою, відпустки без збереження заробітної плати, тощо до пільгового стажу не зараховуються);

- виконувана робота відповідає Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України;

- підтвердження пільгової роботи результатами атестації робочих місць.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзацу першого пункту 20 цього ж Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , в записі №23 зазначено, що позивача 12.03.2002 прийнято на роботу в цех виробництва шпалер в технічну службу ЗАТ «Синтра» електрогазозварником шостого розряду (а. с. 164, зворотна сторона).

Також в трудовій книжці віститься запис №24 про перетворення ЗАТ «Синтра» у ТОВ «Синтра з 01.08.2004 (а. с. 164, зворотна сторона).

01.02.2005 ОСОБА_2 переведено електрогазозварником 6 розряду технічної служби ТОВ «Синтра», що підтверджується записом №25 трудової книжки позивача (а. с. 164, зворотна сторона).

Надалі позивача 13.08.2009 переведено електрогазозварником шостого розряду виробництва шпалер, а 01.03.2012 - електрогазозварником шостого розряду технічної служби, про що в трудовій книжці ОСОБА_2 зроблено записи №26-27 (а. с. 165).

Воднораз в трудовій книжці міститься запис №28 про перейменування ВАТ «Синтра» у ТОВ «ВІВА ДЕКОР» з 14.09.2016 на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Синтра» від 13.09.2016 №2/2016 (а. с. 165).

25.09.2019 ОСОБА_3 переведено слюсарем-інструментальником шостого розряду технічної служби, про що зроблено в трудовій книжці позивача запис №29 (а. с. 165, зворотна сторона)

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідачів на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача на посаді електрозварювальником підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У спірний період роботи позивача були чинні Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, яким передбачено посаду електрогазозварювальника, та Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, яким також передбачено посаду електрогазозварювальника.

Таким чином, суд з`ясував, що у трудовій книжці позивача наявні відповідні записи, які підтверджують факт його роботи у спірному періоді на посаді, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, як такій, що зазначена у Списках №2, чинних у відповідні періоди часу.

Щодо відсутності результатів атестації, суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду 19.02.2020 прийняла постанову у справі №520/15025/16-а, в якій зазначила, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Приймаючи зазначену вище постанову у справі № 520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, із урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №520/15025/16-а суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії від 01.12.2021 №45 є протиправним і підлягає скасуванню. З метою захисту прав позивача, підлягає задоволенню похідна вимога щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу період роботи з 12.03.2002 по 25.09.2019 на посаді електрогазозварювальника у ЗАТ «Синтра» до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача 1 призначити з 25.11.2021 дня подання звернення про призначення пільгової пенсії позивачу, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає таке.

Відповідно до статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

На виконання вказаних норм Закону №1058-IV постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Як уже було зазначено вище, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України відповідно до абзацу першого підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідним є дотримання таких обов`язкових умов, які мають існувати одночасно: досягнення віку 55 років; наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків; наявності стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України за результатами атестації робочих місць не менше 12 років 6 місяців.

У спірному рішенні відповідач 2 дійшов висновку про відсутність у позивача необхідного стажу роботи для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та з цієї підстави відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, з наведеного рішення слідує, що відповідач, отримавши заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та додані до неї документи надав оцінку лише одній з обов`язкових умов, необхідних для призначення зазначеної пенсії, а саме наявності стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України за результатами атестації робочих місць не менше 12 років 6 місяців.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, Верховний Суд у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

Так, у межах цих спірних правовідносин судом надана оцінка правомірності оскаржуваного рішення щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 12.03.2002 по 25.09.2019 на посаді електрогазозварювальника у ЗАТ «Синтра», а тому позовні вимоги щодо зобов`язання зарахувати до стажу роботи за Списком №2 періодів роботи з 15.07.1987 по 14.10.1988 - футерувальником (кислотоупірником) дільниці №3 БМУ №2 тресту «Калушхімремонт», з 01.12.1988 по 01.09.1989 - електрозварником ручної зварки у Дослідно-виробничому об`єднанні «Карпатнафтомаш», з 11.09.1989 по 31.03.1992 - електрогазозварником, електрозварником ручної зварки на дільниці №5 РБМУ №2 тресту «Калушхімремонт» виходять за межі надання судом оцінки оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.12.2021 №45, яким відмовлено ОСОБА_2 в зарахуванні до стажу роботи за Списком №2 саме період роботи з 12.03.2002 по 24.09.2019 на посаді електрогазозварника технічної служби ЗAT «Синтра» .

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд відповідно до частини 5 статті 242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містить декілька вимог немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією від 26.05.2022 №0.0..1 (а. с. 1).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ - 13559341) визнання протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ - 13559341) про відмову у призначенні пенсії від 01.12.2022 №45.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) період роботи з 12.03.2002 по 25.09.2019 на посаді електрогазозварювальника у ЗАТ «Синтра» до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком від 25.11.2021, за результатами розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ - 13559341) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) сплачений ним судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 17 серпня 2022 р.