Справа № 640/36601/21
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року м. Київ № 640/36601/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Радонь»
доДепартаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про визнання протиправним та скасування в частині індивідуального акта, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Радонь» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.31.; 2.3.36.; 2.3.38.; 4.2.- 4.16.; 4.18 - 4.22.; 5.5.- 5.16., 5.18.-5.22.; 7.8. договорів №№ 08-19, 09-19 від 23 січня 2019 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь»;

- зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести зміни до пункту 4.1 договорів №№ 08-19, 09-19 від 23 січня 2019 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь», виклавши його в наступній редакції: « 4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт»;

- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.28.; 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1.; 4.2.- 4.16.; 4.18 - 4.21.; 5.5.- 5.13., 7.8. договорів №№ 21, 23 від 28.01.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь»;

- зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести зміни до пункту 4.1 договорів №№ 21, 23 від 28.01.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь», виклавши його в наступній редакції: « 4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт»;

- визнати недійсними пункти: 2.2.2.; 2.3.28.; 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1; 4.2.- 4.16.; 4.18 - 4.21.; 5.5.- 5.13., 7.9. договорів №№ 62, 63, 65 від 10 липня 2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь»;

- зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести зміни до пункту 4.1 договорів №№ 62, 63, 65 від 10 липня 2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь», виклавши його в наступній редакції: « 4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт».

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що спірні пункти договору суперечать нормам чинного законодавства, які регулюють питання контролю за дотриманням перевізником законодавства про транспорт, внаслідок чого такі норми адміністративного договору мають бути визнанні недійсними, а пункт 4.1 кожного з договорів мають бути приведені у відповідність до вимог Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081, який є спеціальним нормативним актом в межах спірних правовідносин.

Крім того, позивачем зауважено, що форму спірних договорів не затверджувалося, зокрема, своєї згоди на включення до спірних договорів оспорюваних умов позивач не надавав, а такі умови законодавством України не передбачені.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 13.01.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує по суті заявлених позовних вимог оскільки Департамент, як організатор перевезень, має право відповідно до договору перевезення проводити перевірки дотримання перевізником умов цього договору. При цьому у останнього відсутні повноваження щодо здійснення державного нагляду і контролю, а тому під час проведення перевірок автомобільного перевізника Департамент діє не в якості суб`єкта контролю відповідно до положень Закону України "Про автомобільний транспорт", а реалізує свої права як учасник (сторона) договору.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд в позові відмовити.

Через канцелярію суду 20.01.2022 року позивачем подано відповідь на відзив, у якому позовні вимоги підтримано, посилаючись на сталу судову практику в аналогічних правовідносинах.

Через систему «Електронний суд» 22.02.2022 року позивачем подано додаткові пояснення у справі, в яких останнім наголошено на те, що на день укладення договорів був позбавлений можливості впливати на зміст останніх та керувався принципами правової визначеності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь» та Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за результатом проведених конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування укладено наступні договори про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва: № 08-19 від 23.01.2019 року (маршрут № 530 «просп. Свободи - просп. Героїв Сталінграда») строком дії до 01 лютого 2025 року; № 09-19 від 23.01.2019 року (маршрут № 433 «просп. Леся Курбаса- вул. Бульвар Кольцова») строком дії до 01 лютого 2025 року; №21 від 28.01.2020 року (маршрут № 557 «Ст.м. «Либідська» -ж/м Корчувате) строком дії до 28 січня 2026 року; № 23 від 28.01.2020 року (маршрут № 434 «вул. Бальзака - Ст.м. «Чернігівська») строком дії до 27 січня 2026 року; № 62 від 10.07.2020 року (маршрут №598-Д «Вул. Милославська - залізничний вокзал «Центральний») строком дії до 10 липня 2026 року; № 63 від 10.07.2020 року (маршрут № 499 «Ст.м. «Васильківська» - Обласна лікарня») строком дії до 10 липня 2026 року; № 65 від 10.07.2020 року (маршрут № 450 «вул. Солом`янська - вул. Солом`янська») строком дії до 10 липня 2026 року.

Предметом вказаних договорів згідно розділу І є надання позивачу права на перевезення пасажирів на визначеному міському автобусному маршруті загального користування згідно Договору.

Умовами Договорів №№ 08-19, 09-19 від 23.01.2019 року передбачено наступне:

П. 2.2.2. надано відповідачу право «Забезпечувати організацію перевірок щодо дотримання Перевізником умов цього Договору, в т.ч. із залученням представників державних органів, членів конкурсного комітету з визначення перевізників пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Києві, представників робочого органу конкурсного комітету, міських служб та інших уповноважених Організатором представників».

П. 2.3.31. «Допускати уповноважених Організатором представника(ів) до перевірок роботи автобусів на маршруті, випуску автомобілів на лінію з місць зберігання транспортних засобів відповідно до договору оренди або власного автогосподарства, надавати всі необхідні для проведення перевірки документи».

П. 2.3.36. «З`явитися для підписання Акту перевірки дотримання умов Договору (далі - Акт) за адресою і в строк, вказаний в повідомленні про проведення перевірки або у повідомленні про необхідність прибуття для підписання Акту».

П. 2.3.38. «Особисто виконувати та зобов`язати водіїв транспортних засобів виконувати вимоги представників Організатора, які стосуються перевірки виконання Перевізником умов Договору, при умові пред`явлення ними відповідного посвідчення або довіреності при проведенні перевірок дотримання умов Договору».

Розділом 4 Договорів визначено процедуру здійснення контролю за виконанням умов договору, згідно якого встановлено наступне:

П.4.2. «Організатор має право здійснювати чергові та позачергові перевірки дотримання умов Договору».

П.4.3. «Чергові перевірки дотримання умов Договору здійснюються Організатором (уповноваженими представниками Організатора) на підставі графіку перевірок виконання умов Договорів, затвердженого Організатором. Графік перевірок виконання умов Договорів затверджується Організатором на кожен квартал поточного року. Перевізник також може бути включений до графіку перевірок дотримання умов Договорів щодо готовності роботи у весняно-літній та/або осінньо-зимовий період, про яку Перевізник повідомляється у порядку, передбаченому п.4.4. Договору».

П.4.4. «Про проведення чергової перевірки виконання умов Договору Організатор попереджає у порядку, передбаченому п. 4.17 Договору, Перевізника не пізніше як за 10 (десять) календарних днів до передбачуваної дати проведення перевірки».

П.4.5. «Про проведення позачергової перевірки Перевізник заздалегідь не попереджається».

П.4.6. «Позачергові перевірки дотримання умов Договору здійснюються Організатором (уповноваженими представниками Організатора) у випадках:

П.4.6.1. «подання Перевізником заяви Організатору про здійснення перевірки дотримання умов Договору, в тому числі заяви про призначення тимчасовим перевізником на іншому маршруті, заяви про зміну умов Договору, заяви про зміну інтервалу руху кількості рухомого складу»;

П.4.6.2. «виявлення подання Перевізником недостовірних або не в повному обсязі даних, які Перевізник зобов`язаний подавати відповідно до умов Договору»;

П.4.6.3. «перевірка виконання Перевізником листів-повідомлень про усунення виявлених порушень умов Договору, виданих за результатами проведених чергових, позачергових перевірок та перевірок дотримання умов Договорів щодо готовності роботи у весняно-літній та/або осінньо-зимовий період»;

П.4.6.4. «надходження звернень фізичних та/або юридичних осіб, та/або органів державної влади або місцевого самоврядування про порушення Перевізником умов Договору»;

П.4.6.5. «неподання у встановлений термін Перевізником документів, обов`язок подання яких передбачений умовами цього Договору без поважних причин»;

П.4.6.6. «отримання від Перевізника листа про розірвання Договору або направлення Перевізнику листа-повідомлення про розірвання Договору, перевірка в даному випадку здійснюється до дати закінчення строку дії Договору відповідно до листа (повідомлення) про розірвання Договору»;

П.4.6.7. «настання дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю транспортного засобу Перевізника під час перевезень пасажирів на маршруті»;

П. 4.6.8. «у випадку не надходження GPS даних від GPS/GPRS систем транспортних засобів Перевізника визначених в п.п. 1.1. Договору протягом 12 (дванадцяти) годин»;

П. 4.6.9. «в інших випадках, при яких не здійснення негайного втручання Організатора може призвести до погіршення надання послуг пасажирського автомобільного транспорту в м. Києві».

П. 4.7. визначено «Для проведення перевірки Перевізника Організатор видає представникам направлення».

П. 4.8. визначено, що «Під час здійснення перевірки Перевізник (уповноважені представники) має право знайомитися з направленням на перевірку, робити з нього копію, бути присутнім при проведенні перевірки, давати пояснення по суті перевірки, підписати або відмовитись від підписання Акту».

Пункт 4.9. «Строк проведення перевірки не може бути більшим, ніж п`ять робочих днів для 1 маршруту».

Пункт 4.10. «Перевірки дотримання умов цього Договору здійснюється Організатором (уповноваженими представниками): у місцях зберігання транспортних засобів Перевізника та їх випуску на маршрут (власних або орендованих виробничо- технічних баз); на маршруті; безпосередньо у транспортних засобах під час здійснення перевезень пасажирів; за допомогою єдиного диспетчерського центру моніторингу роботи транспорту та збору інформації».

Відповідно до п. 4.11. «Виявлені під час перевірок порушення умов Договору (невиконання або неналежне виконання зобов`язань Перевізника за цим договором) фіксуються Організатором (уповноваженим представником (- ами)) у Акті».

Згідно п. 4.12. «Акт складається у 2 (двох) примірниках в останній день проведення перевірки. Кожен з примірників Акта підписується уповноваженим представником (- ами) організатора, який проводив перевірку та представником Перевізника. Представник Перевізника має право письмово викласти свої пояснення та зауваження щодо змісту Акта. Ці пояснення і зауваження додаються до Акту і його невід`ємною частиною».

Відповідно до п. 4.13. «Сторони домовились, що:

- у разі відмови Перевізника від ознайомлення з Актом або від його підписання уповноважений представник (і) Організатора, який проводив перевірку, робить про це запис в Акті;

- один примірник Акта передається представнику Перевізника чи надсилається поштою за місцезнаходженням (юридичною адресою) Перевізника у порядку, передбаченому п. 4.17 Договору, інший зберігається у Організатора;

- не підписаний представником Перевізника Акт вважається дійсним і зберігає юридичну силу у випадку його не менше як двома представниками Організатора;

- для підписання Акту уповноважений представник Перевізника зобов`язаний з`явитися за адресою і в строк, вказаний в повідомленні про проведення перевірки або у повідомленні про необхідність прибуття для підписання Акту (повідомлення про необхідність прибуття для підписання акту надсилається перевізнику шляхом направлення факсограми, телефонограми або повідомлення на електронну пошту Перевізника)».

Відповідно до п. 4.14. «У 20 (двадцяти) денний строк з дня проведення перевірки організатор надсилає примірник Акту Перевізнику з попередженням про недопущення порушень умов договору».

Відповідно до п. 4.15. «У разі виявлення фактів порушення Перевізником умов Договору зафіксованого актом організатор має право розірвати договір в односторонньому порядку. Розірвання договору відбувається після невиконання надісланого організатором попередження такому перевізникові про недопущення порушення умов договору шляхом направлення листа-повідомлення про розірвання договору».

Відповідно до п. 4.16. «У випадку, якщо за результатами проведеної перевірки Організатором буде виявлено, що Перевізник не обслуговує маршрут (перевезення здійснюють менше ніж 60 % кількості транспортних засобів, визначених умовами договору), Організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку, відповідно до п. 5.10. Договору».

Пунктом 4.18. визначено, що «Контроль виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань здійснюється шляхом перевірки Організатором фактичної наявності автобусів, які відповідають умовам конкурсу, затвердженим наказом № Н-147 від 19 листопада 2018 року Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), задіяння вказаних автобусів на маршруті, визначеному в п. 1.1. Договору, оформлення Перевізником права власності (придбання відповідно до договору фінансового лізингу) на автобуси у строки, визначені в п.п. 3.1.1.-3.1.5. Договору відповідно».

Пунктом 4.19. визначено, що «У випадку невиконання Перевізником інвестиційних зобов`язань, передбачених розділом 3 Договору, Організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку відповідно до п. 5.20. Договору».

Пунктом 4.20. визначено наступне «Невиконанням Перевізником інвестиційних зобов`язань, передбачених розділом 3 Договору вважається один або декілька фактів у сукупності:

П.4.20.1. «Не придбання Перевізником автобусів, які відповідають умовам конкурсу, у строки та в кількості визначенні в п.п. 3.1.1-3.1.5. Договору відповідно;».

П.4.20.2. «Не використання на маршруті, який визначений в п. 1.1. Договору, автобусів, які відповідають умовам конкурсу в строки та в кількості визначені у в п.п. 3.1.1-3.1.5. Договору відповідно».

П.4.21. «Перевірки виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань можуть здійснюватися Організатором у будь-який з періодів, починаючи з дати, вказаної в п.п. 3.1.1. Договору до терміну закінчення дії Договору, визначеного в п. 8.1. Договору без попередження Перевізника про перевірку».

П. 4.22. «У випадку виявлення за результатами перевірки невиконання Перевізником інвестиційних зобов`язань, уповноваженими особами Організатора складається Акт, що є підставою для розірвання Договору, в порядку, визначеному п. 5.20. Договору».

П.7.8. «Контроль за дотримання умов цього Договору здійснюється у порядку, передбаченому розділом 4 цього Договору».

Розділом « 5» Договору визначено порядок зміни умов договору, відповідальність сторін, умови і порядок дострокового розірвання договору.

Так, пунктом 5.5. визначено наступне: «Сторони домовились, що Організатор та Перевізник мають право достроково розірвати цей Договір в односторонньому порядку, у випадках і в порядку, передбачених цим Договором і законодавством України».

П.5.6. «Підставою для розірвання Договору Організатором в односторонньому порядку є невиконання надісланого Організатором попередження Перевізнику про недопущення порушення умов Договору, зафіксоване Актом або відмови Перевізника від подальшого обслуговування маршруту, визначеному п. 1.1.».

П. 5.7. «У разі розірвання Договору за п. 5.6. цього Договору, Організатор не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати його розірвання надсилає Перевізнику лист-повідомлення про розірвання Договору. До листа додаються копії 2 (двох) попередніх Актів та примірник попередження про недопущення порушень умов Договору. Цей Договір вважається розірваним Організатором достроково в односторонньому порядку через 30 (тридцять) календарних днів з дати відправки Організатором, у порядку, передбаченому п. 4.17 Договору, листа-повідомлення про розірвання Договору».

П.5.8. «У випадку, якщо за результатами проведеної перевірки, Організатором буде виявлено, що Перевізник не обслуговує маршрут (перевезення здійснюють менше ніж 60% кількості транспортних засобів, визначених умовами Договору), Організатор направляє Перевізнику попередження про недопущення порушення умов Договору».

П.5.9. «Перевізник зобов`язаний не пізніше ніж за сім календарних дні, з дати відправлення листа, визначеного п. 5.8. Договору, Організатором, забезпечити випуск на маршрут рухомого складу, у кількості, визначеній у п. 1.1. Договору».

П. 5.10. «У випадку невиконання Перевізником зобов`язань, передбачених п. 5.9. Договору, Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, попередивши про це Перевізника не пізніше як за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання Договору, шляхом направлення перевізнику листа-повідомлення про розірвання Договору. Цей Договір вважається розірваним Організатором достроково в односторонньому порядку через 15 (п`ятнадцять) календарних днів з дати відправки Організатором, у порядку, передбаченому п. 4.17. Договору, листа-повідомлення про розірвання Договору».

П.5.11. «Перевізник має право вимагати дострокового розірвання Договору. З метою забезпечення можливості організації Організатором перевезень на безперервній основі, для реалізації даного права Перевізник зобов`язаний направити Організатору лист-попередження про розірвання Договору не пізніше ніж за 60 (шістдесят) календарних днів до передбачуваної дати припинення дії Договору. Про припинення дії Договору Сторони підписують відповідний договір про розірвання. Дія Договору вважається припиненою з дати підписання договору про розірвання. Перевізник зобов`язаний виконувати умови Договору до дати підписання Сторонами договору про розірвання. Припинення Договору з цієї підстави буде вважатися припиненням Перевізником перевезень пасажирів».

П. 5.12. «У випадку невиконання Перевізником зобов`язання щодо здійснення перевезення відповідно до умов п. 5.11. Договору до дати підписання Сторонами договору про розірвання. Перевізник сплачує Організатору штраф у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн. 00 коп. за кожен встановлений факт невиконання Договору з дати отримання відповідного листа-попередження. Факт невиконання умов Договору фіксується в Акті, в порядку передбаченому розділом 4 Договору».

П. 5.13. «Після направлення Перевізнику, в порядку передбаченому цим Договором, листа-повідомлення про розірвання Договору, перевізник зобов`язаний виконувати умови Договору до дати, вказаної в листі-повідомленні про розірвання Договору».

П. 5.14. «У випадку невиконання зобов`язання, передбаченого п. 5.13. Договору, Перевізник сплачує Організатору штраф в розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн. 00 коп. за кожен встановлений факт невиконання Договору з дати відправки відповідного листа-повідомлення. Факт невиконання умов Договору фіксується в Акті, в порядку передбаченому розділом 4 Договору».

П. 5.15. «Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір у випадку наявності протягом одного кварталу трьох порушень Закону України «Про автомобільний транспорт» та/або Правил перевезень пасажирів автомобільним транспортом, виявлених і оформлених протоколом в установленому порядку Державною інспекцією на автомобільному транспорті Мінтрансзв`язку України. Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір у випадку наявності протягом одного місяця трьох порушень Правил дорожнього руху виявлених і оформлених протоколом в установленому порядку ДАІ ГУ МВС України в м. Києві та, які кваліфікуються за ст. ст. 121, 121-2, 122-4, 126, 129, 130, 133-1 КпАП України».

П.5.16. «У випадках, передбачених п. 5.15. Договору та/або невиконання Перевізником зобов`язань, передбачених п.п. 2.3.40., та/або п.п. 2.3.43., та/або п.п. 2.3.44. Договору, Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, шляхом направлення листа-повідомлення про розірвання договору. Договір вважається розірваним Організатором в односторонньому порядку через 30 календарних днів з дати відправлення листа-повідомлення про розірвання Договору, в порядку передбаченому п. 4.17. Договору».

П.5.18. «У випадку не підписання Перевізником додаткового договору, який повинен бути підписаний Сторонами в зв`язку зі змінами законодавства, яке регулює правовідносини Перевізника та Організатора, у строк, передбачений п. 5.1. Договору, Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, шляхом направлення Перевізнику листа-попередження про розірвання Договору. Договір вважається розірваним Організатором в односторонньому порядку через 30 календарних днів з дати відправлення листа-повідомлення про розірвання Договору, в порядку передбаченому п. 4.17. Договору».

П.5.19. «У випадку виявлення за результатами контролю дотримання умов Договору не виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань, визначених в п. 3.1. Договору, Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, попередивши про це Перевізника не пізніше як за 5 (п`ять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання Договору, шляхом направлення перевізнику листа повідомлення про розірвання Договору. Цей Договір вважається розірваним Організатором достроково в односторонньому порядку через 5 (п`ять) календарних днів з дати відправки Організатором, у порядку, передбаченому п. 4.17. Договору, листа-повідомлення про розірвання Договору».

П.5.20. «У випадку затвердження Київською міською радою або виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською держаною адміністрацією) Стратегії розвитку транспортної інфраструктури міста Києва або транспортної моделі міста Києва, згідно з якими маршрут, визначений в п. 1.1. Договору, має бути змінений більше ніж на тридцять відсотків або підлягає закриттю. Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, попередивши про це Перевізника не пізніше як за 30 (тридцять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання Договору, шляхом направлення перевізнику листа повідомлення про розірвання Договору. Цей Договір вважається розірваним Організатором достроково в односторонньому порядку через 30 (тридцять) календарних днів з дати відправки Організатором, у порядку, передбаченому п. 4.17. Договору, листа-повідомлення про розірвання Договору».

П. 5.21. «У випадку невиконання зобов`язання, передбаченого п. 2.3.6. Договору, Перевізник сплачує Організатору штраф в розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн. 00 коп. за кожен встановлений факт невиконання Договору. Факт невиконання умов Договору фіксується в Акті, в порядку передбаченому розділом 4 Договору».

П.5.22. «У разі розірвання в односторонньому порядку Договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва за невиконання перевізником додаткових умов конкурсу останній зобов`язується добровільно сплатити на рахунок Організатора штрафні санкції у розмірі 100000,00 (сто тисяч) грн. 00 коп.».

Умовами Договорів №№ 21, 23 від 28.01.2020 року передбачено наступне:

П. 2.2.2. надано відповідачу право «Забезпечувати організацію перевірок щодо дотримання Перевізником умов цього Договору, в т.ч. із залученням представників державних органів, членів конкурсного комітету з визначення перевізників пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Києві, представників робочого органу конкурсного комітету, міських служб та інших уповноважених Організатором представників».

П. 2.3.28. передбачено обов`язок перевізника «Допускати уповноважених організатором представників до перевірок роботи автобусів на маршруті, випуску автомобілів на лінію з місць зберігання транспортних засобів, надавати всі необхідні для проведення перевірки документи».

П. 2.3.33. «З`явитися для підписання Акту перевірки дотримання умов Договору за адресою і в строк, вказаній в повідомленні про проведення перевірки або у повідомленні про необхідність прибуття для підписання Акту».

П. 2.3.35 «Особисто виконувати та зобов`язати водіїв транспортних засобів виконувати вимоги представників Організатора, які стосуються перевірки виконання Перевізником умов Договору при умові пред`явлення ними документу, що посвідчує особу та відповідної довіреності Організатора».

П. 4.1.1. «Укладаючи даний Договір Сторони підтверджують, що контроль за виконанням умов цього Договору не є державним наглядом (контролем) в розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

П.4.2. «Організатор має право здійснювати чергові та позачергові перевірки дотримання умов Договору».

П.4.3. «Чергові перевірки дотримання умов Договору здійснюються Організатором (уповноваженими представниками Організатора) на підставі графіку перевірок виконання умов Договорів, затвердженого Організатором. Графік перевірок виконання умов Договорів затверджується Організатором на кожен квартал поточного року. Перевізник також може бути включений до графіку перевірок дотримання умов Договорів щодо готовності роботи у весняно-літній та/або осінньо-зимовий період, про яку Перевізник повідомляється у порядку, передбаченому п.4.4. Договору».

П.4.4. «Про проведення чергової перевірки виконання умов Договору Організатор попереджає у порядку, передбаченому п. 4.17 Договору, Перевізника не пізніше як за 10 (десять) календарних днів до передбачуваної дати проведення перевірки».

П.4.5. «Про проведення позачергової перевірки Перевізник заздалегідь не попереджається».

П.4.6. «Позачергові перевірки дотримання умов Договору здійснюються Організатором (уповноваженими представниками Організатора) у випадках:

П.4.6.1. «подання Перевізником заяви Організатору про здійснення перевірки дотримання умов Договору, в тому числі заяви про призначення тимчасовим перевізником на іншому маршруті, заяви про зміну умов Договору, заяви про зміну інтервалу руху кількості рухомого складу»;

П.4.6.2. «виявлення подання Перевізником недостовірних або не в повному обсязі даних, які Перевізник зобов`язаний подавати відповідно до умов Договору»;

П.4.6.3. «перевірки виконання Перевізником надісланих Організатором попереджень про недопущення порушень умов Договору, зафіксованих під час проведення чергових та позачергових перевірок».

П. 4.6.4. «надходження звернень фізичних та/або юридичних осіб, та/або органів державної влади або місцевого самоврядування про порушення Перевізником умов Договору»;

П.4.6.5. «неподання у встановлений термін Перевізником документів, обов`язок подання яких передбачений умовами цього Договору без поважних причин»;

П.4.6.6. «настання дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю транспортного засобу Перевізника під час перевезень пасажирів на маршруті»

П.4.6.7. «у випадку не надходження GPS даних від GPS/GPRS систем транспортних засобів Перевізника визначених в п.п. 1.1. Договору протягом 12 (дванадцяти) годин" або сигналів валідаторів;

П.4.6.8. «в інших випадках, при яких не здійснення негайного втручання Організатора може призвести до погіршення надання послуг пасажирського автомобільного транспорту в м. Києві».

П.4.7. визначено «Для проведення перевірки Перевізника Організатор видає представникам направлення».

П.4.8. визначено, що «Під час здійснення перевірки Перевізник (уповноважені представники) має право знайомитися з направленням на перевірку, робити з нього копію, бути присутнім при проведенні перевірки, давати пояснення по суті перевірки, підписати або відмовитись від підписання Акту».

П.4.9. «Строк проведення перевірки не може бути більшим, ніж пять робочих днів для 1 маршруту».

П.4.10. «Перевірки дотримання умов цього Договору здійснюється Організатором (уповноваженими представниками): у місцях зберігання транспортних засобів Перевізника та їх випуску на маршрут (власних або орендованих виробничо- технічних баз); на маршруті; безпосередньо у транспортних засобах під час здійснення перевезень пасажирів; за допомогою єдиного диспетчерського центру моніторингу роботи транспорту та збору інформації».

Відповідно до п. 4.11. «Виявлені під час перевірок порушення умов Договору (невиконання або неналежне виконання зобов`язань Перевізника за цим договором) фіксуються Організатором (уповноваженим представником (- ами)) у Акті».

Згідно з п. 4.12. «Акт складається у 2 (двох) примірниках в останній день проведення перевірки. Кожен з примірників Акта підписується уповноваженим представником (- ами) організатора, який проводив перевірку та представником Перевізника. Представник Перевізника має право письмово викласти свої пояснення та зауваження щодо змісту Акта. Ці пояснення і зауваження додаються до Акту і його невід`ємною частиною».

Відповідно до п. 4.13. «Сторони домовились, що:

- у разі відмови Перевізника від ознайомлення з Актом або від його підписання уповноважений представник (і) Організатора, який проводив перевірку, робить про це запис в Акті;

- один примірник Акта передається представнику Перевізника чи надсилається поштою за місцезнаходженням (юридичною адресою) Перевізника у порядку, передбаченому п. 4.17 Договору, інший зберігається у Організатора;

- не підписаний представником Перевізника Акт вважається дійсним і зберігає юридичну силу у випадку його не менше як двома представниками Організатора;

- для підписання Акту уповноважений представник Перевізника зобов`язаний з`явитися за адресою і в строк, вказаний в повідомленні про проведення перевірки або у повідомленні про необхідність прибуття для підписання Акту.

П.4.14. «У 20 (двадцяти) денний строк з дня проведення перевірки Організатор надсилає примірник Акту Перевізнику з попередженням про недопущення порушень умов Договору».

П.4.15. «У разі не усунення Перевізником у встановлений строк порушень умов Договору, зазначених в Акті та попередженні про недопущення порушень умов Договору, Організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку».

П.4.16. «У випадку, якщо за результатами проведеної перевірки Організатором буде виявлено, що Перевізник не обслуговує маршрут (перевезення здійснюють менше ніж 60 % кількості транспортних засобів, визначених умовами договору). Організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку, відповідно до п. 5.8. Договору».

П. 4.18. визначено, що «Контроль виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань здійснюється шляхом перевірки Організатором фактичної наявності автобусів, які відповідають умовам конкурсу, затвердженим наказом № Н-205 від 27 листопада 2019 року Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), задіяння вказаних автобусів на маршруті, визначеному в п. 1.1. Договору, оформлення Перевізником права власності (придбання відповідно до договору фінансового лізингу) на автобуси у строки, визначені в п.п. 3.1.1.-3.1.5. Договору відповідно».

П.4.19. визначено, що «У випадку невиконання або неналежного виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань, передбачених розділом 3 Договору, Організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку відповідно до п. 5.17. Договору».

П. 4.20. визначено наступне «Невиконанням Перевізником інвестиційних зобов`язань, передбачених розділом 3 Договору вважається один або декілька фактів у сукупності:

П.4.20.1. «Не придбання Перевізником автобусів, які відповідають умовам конкурсу, у строки та в кількості визначенні в п.п. 3.1.1-3.1.5. Договору відповідно».

П.4.20.2. «Не використання на маршруті, який визначений в п. 1.1. Договору, автобусів, які відповідають умовам конкурсу в строки та в кількості визначені у в п.п. 3.1.1-3.1.5. Договору відповідно».

П.4.21. «Перевірки виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань можуть здійснюватися Організатором у будь-який з періодів, починаючи з дати, вказаної в п.п. 3.1.1. Договору до терміну закінчення дії Договору, визначеного в п. 8.1. Договору без попередження Перевізника про перевірку».

П.7.8. «Контроль за дотримання умов цього Договору здійснюється у порядку, передбаченому розділом 4 цього Договору».

Розділом 5 Договору визначено порядок зміни умов договору, відповідальність сторін, умови і порядок дострокового розірвання договору.

Так, п.5.5. визначено наступне: «Сторони домовились, що Організатор та Перевізник мають право достроково розірвати цей Договір в односторонньому порядку, у випадках і в порядку, передбачених цим Договором і законодавством України».

П.5.6. визначено, що «Підставою для розірвання Договору Організатором в односторонньому порядку є невиконання надісланого Організатором попередження Перевізнику про недопущення порушення умов Договору, зафіксоване Актом, відмови Перевізника від подальшого обслуговування маршруту, визначеному п. 1.1.».

П.5.7. «У разі розірвання Договору за п. 5.6. цього Договору, Організатор не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати його розірвання надсилає Перевізнику повідомлення про розірвання Договору разом з примірником Акту в якому зафіксовано факт не усунення Перевізником раніше виявленого порушення умов Договору».

П.5.8. «У випадку невиконання Перевізником зобов`язань, передбачених п. 4.16. Договору Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, попередивши про це Перевізника не пізніше як за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання Договору. Цей Договір вважається розірваним Організатором в односторонньому порядку через 15 (п`ятнадцять) календарних днів з дати відправки Організатором у порядку, передбаченому п. 4.17. Договору листа- повідомлення про розірвання Договору».

П.5.8.1. передбачено, що «Якщо Перевізник у визначений в Договорі строк не розпочав виконання перевезень на маршруті, Організатор протягом десяти робочих днів надсилає Перевізникові попередження. Якщо протягом десяти робочих днів з дати отримання такого попередження перевізник не розпочав виконання перевезень, організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку, надіславши перевізнику повідомлення про розірвання договору із зазначенням дати розірвання Договору».

П.5.9. «Перевізник має право вимагати дострокового розірвання Договору. З метою забезпечення можливості організації Організатором перевезень на безперервній основі, для реалізації даного права Перевізник зобов`язаний направити Організатору лист-попередження про розірвання Договору не пізніше ніж за 60 (шістдесят) календарних днів до передбачуваної дати припинення дії Договору. Про припинення дії Договору Сторони підписують відповідний договір про розірвання. Дія Договору вважається припиненою з дати підписання договору про розірвання. Перевізник зобов`язаний виконувати умови Договору до дати підписання Сторонами договору про розірвання. Припинення Договору з цієї підстави буде вважатися припиненням Перевізником перевезень пасажирів».

П.5.10. «Після направлення Перевізнику в порядку, передбаченому цим Договором, листа-повідомлення про розірвання Договору, перевізник зобов`язаний виконувати умови Договору до дати, вказаної в листі-повідомленні про розірвання Договору».

П.5.11. «У випадку не підписання Перевізником додаткового договору, який повинен бути підписаний Сторонами в зв`язку зі змінами законодавства, яке регулює правовідносини Перевізника та Організатора, у строк, передбачений п. 5.1. Договору, Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, шляхом направлення Перевізнику повідомлення про розірвання Договору. Договір вважається розірваним Організатором в односторонньому порядку через 30 календарних днів з дати відправлення про розірвання Договору, в порядку передбаченому п. 4.17. Договору».

П.5.12. «У випадку виявлення за результатами контролю дотримання умов Договору не виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань, визначених в п. 3.1. Договору, Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, попередивши про це Перевізника не пізніше як за 5 (п`ять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання Договору, шляхом направлення перевізнику листа повідомлення про розірвання Договору. Цей Договір вважається розірваним Організатором достроково в односторонньому порядку через 5 (п`ять) календарних днів з дати відправки Організатором, у порядку, передбаченому п. 4.17. Договору, листа-повідомлення про розірвання Договору».

П.5.13. «У випадку затвердження Київською міською радою або виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською держаною адміністрацією) Стратегії розвитку транспортної інфраструктури міста Києва або транспортної моделі міста Києва, згідно з якими маршрут, визначений в п. 1.1. Договору, має бути змінений більше ніж на тридцять відсотків або підлягає закриттю, Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, попередивши про це Перевізника не пізніше як за 30 (тридцять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання Договору, шляхом направлення перевізнику листа повідомлення про розірвання Договору. Цей Договір вважається розірваним Організатором достроково в односторонньому порядку через 30 (тридцять) календарних днів з дати відправки Організатором, у порядку, передбаченому п. 4.17. Договору, листа-повідомлення про розірвання Договору».

Умовами Договорів №№ 62, 63, 65 від 10.07.2020 року передбачено наступне:

П.2.2.2. надано відповідачу право «Забезпечувати організацію перевірок щодо дотримання Перевізником умов цього Договору, в т.ч. із залученням представників державних органів, членів конкурсного комітету з визначення перевізників пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Києві, представників робочого органу конкурсного комітету, міських служб та інших уповноважених Організатором представників».

П.2.3.28. передбачено обов`язок перевізника «Допускати уповноважених організатором представників до перевірок роботи автобусів на маршруті, випуску автомобілів на лінію з місць зберігання транспортних засобів, надавати всі необхідні для проведення перевірки документи».

П.2.3.33. «З`явитися для підписання Акту перевірки дотримання умов Договору за адресою і в строк, вказаній в повідомленні про проведення перевірки або у повідомленні про необхідність прибуття для підписання Акту».

П. 2.3.35 «Особисто виконувати та зобов`язати водіїв транспортних засобів виконувати вимоги представників Організатора, які стосуються перевірки виконання Перевізником умов Договору при умові пред`явлення ними документу, що посвідчує особу та відповідної довіреності Організатора».

П. 4.1.1. «Укладаючи даний Договір Сторони підтверджують, що контроль за виконанням умов цього Договору не є державним наглядом (контролем) в розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

П.4.2. «Організатор має право здійснювати чергові та позачергові перевірки дотримання умов Договору».

П.4.3. «Чергові перевірки дотримання умов Договору здійснюються Організатором (уповноваженими представниками Організатора) на підставі графіку перевірок виконання умов Договорів, затвердженого Організатором. Графік перевірок виконання умов Договорів затверджується Організатором на кожен квартал поточного року. Перевізник також може бути включений до графіку перевірок дотримання умов Договорів щодо готовності роботи у весняно-літній та/або осінньо-зимовий період, про яку Перевізник повідомляється у порядку, передбаченому п.4.4. Договору».

П.4.4. «Про проведення чергової перевірки виконання умов Договору Організатор попереджає у порядку, передбаченому п. 4.17 Договору, Перевізника не пізніше як за 10 (десять) календарних днів до передбачуваної дати проведення перевірки».

П.4.5. «Про проведення позачергової перевірки Перевізник заздалегідь не попереджається».

П.4.6. «Позачергові перевірки дотримання умов Договору здійснюються Організатором (уповноваженими представниками Організатора) у випадках:

П.4.6.1. «подання Перевізником заяви Організатору про здійснення перевірки дотримання умов Договору, в тому числі заяви про призначення тимчасовим перевізником на іншому маршруті, заяви про зміну умов Договору, заяви про зміну інтервалу руху кількості рухомого складу»;

П.4.6.2. «виявлення подання Перевізником недостовірних або не в повному обсязі даних, які Перевізник зобов`язаний подавати відповідно до умов Договору»;

П.4.6.3. «перевірки виконання Перевізником надісланих Організатором попереджень про недопущення порушень умов Договору, зафіксованих під час проведення чергових та позачергових перевірок».

П.4.6.4. «надходження звернень фізичних та/або юридичних осіб, та/або органів державної влади або місцевого самоврядування про порушення Перевізником умов Договору";

П.4.6.5. «неподання у встановлений термін Перевізником документів, обов`язок подання яких передбачений умовами цього Договору без поважних причин»;

П.4.6.6. «настання дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю транспортного засобу Перевізника під час перевезень пасажирів на маршруті»;

П.4.6.7. «у випадку не надходження GPS даних від GPS/GPRS систем транспортних засобів Перевізника визначених в п.п. 1.1. Договору протягом 12 (дванадцяти) годин» або сигналів валідаторів;

П.4.6.8. «в інших випадках, при яких не здійснення негайного втручання Організатора може призвести до погіршення надання послуг пасажирського автомобільного транспорту в м. Києві».

П.4.7. визначено «Для проведення перевірки Перевізника Організатор кидає представникам направлення».

П.4.8. визначено, що «Під час здійснення перевірки Перевізник (уповноважені представники) має право знайомитися з направленням на перевірку, робити з нього копію, бути присутнім при проведенні перевірки, давати пояснення по суті перевірки, підписати або відмовитись від підписання Акту».

П.4.9. «Строк проведення перевірки не може бути більшим, ніж п`ять робочих днів для 1 маршруту».

Пункт 4.10. «Перевірки дотримання умов цього Договору здійснюється Організатором (уповноваженими представниками): у і місцях зберігання транспортних засобів Перевізника та їх випуску на маршрут (власних або орендованих виробничо- технічних баз); на маршруті; безпосередньо у транспортних засобах під час с здійснення перевезень пасажирів; за допомогою єдиного диспетчерського центру у моніторингу роботи транспорту та збору інформації».

Відповідно до п. 4.11. «Виявлені під час перевірок порушення умов Договору (невиконання або неналежне виконання зобов`язань Перевізника за цим договором) фіксуються Організатором (уповноваженим представником (- ами)) у Акті».

Згідно з п.4.12. «Акт складається у 2 (двох) примірниках в останній день проведення перевірки. Кожен з примірників Акта підписується уповноваженим представником (- ами) організатора, який проводить перевірку та представником Перевізника. Представник Перевізника має право письмово викласти свої пояснення та зауваження щодо змісту Акта. Ці пояснення і зауваження додаються до Акту і його невід`ємною частиною».

Відповіло до п. 4.13. «Сторони домовились, що:

- у разі відмови Перевізника від ознайомлення з Актом або від його підписання уповноважений представник (і) Організатора, який проводив перевірку, робить про це запис в Акті;

- один примірник Акта передається представнику Перевізника чи надсилається поштою за місцезнаходженням (юридичною адресою) Перевізника у порядку, передбаченому п. 4.17 Договору, інший зберігається у Організатора;

- не підписаний представником Перевізника Акт вважається дійсним і зберігає юридичну силу у випадку його не менше як двома представниками Організатора;

- для підписання Акту уповноважений представник Перевізника зобов`язаний з`явитися за адресою і в строк, вказаний в повідомленні про проведення перевірки або у повідомленні про необхідність прибуття для підписання Акту.

П.4.14. «У 20 (двадцяти) денний строк з дня проведення перевірки Організатор надсилає примірник Акту Перевізнику з попередженням про недопущення порушень умов Договору».

П.4.15. «У разі не усунення Перевізником у встановлений строк порушень умов Договору, зазначених в Акті та попередженні про недопущення порушень умов Договору, Організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку».

П.4.16. «У випадку, якщо за результатами проведеної перевірки Організатором буде виявлено, що Перевізник не обслуговує маршрут (перевезення здійснюють менше ніж 60 % кількості транспортних засобів, визначених умовами договору), Організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку, відповідно до п. 5.8. Договору».

П.4.18. визначено, що «Контроль виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань здійснюється шляхом перевірки Організатором фактичної наявності автобусів, які відповідають умовам конкурсу, затвердженим наказом №Н-183 від 14 квітня 2020 року Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), задіяння вказаних автобусів на маршруті, визначеному в п. 1.1. Договору, оформлення Перевізником права власності (придбання відповідно до договору фінансового лізингу) на автобуси у строки, визначені в п.п. 3.1.1.-3.1.5. Договору відповідно».

П.4.19. визначено, що «У випадку невиконання або неналежного виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань, передбачених розділом 3 Договору, Організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку відповідно до п. 5.17. Договору».

П.4.20. визначено наступне «Невиконанням Перевізником інвестиційних зобов`язань, передбачених розділом 3 Договору вважається один або декілька фактів у сукупності:

П.4.20.1. «Не придбання Перевізником автобусів, які відповідають умовам конкурсу, у строки та в кількості визначенні в п.п. 3.1.1-3.1.5. Договору відповідно;».

П.4.20.2. «Не використання на маршруті, який визначений в п. 1.1. Договору, автобусів, які відповідають умовам конкурсу в строки та в кількості визначені у в п.п. 3.1.1-3.1.5. Договору відповідно».

П.4.21. «Перевірки виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань можуть здійснюватися Організатором у будь-який з періодів, починаючи з дати, вказаної в п.п. 3.1.1. Договору до терміну закінчення дії Договору, визначеного в п. 8.1. Договору без попередження Перевізника про перевірку».

П.7.9. «Контроль за дотримання умов цього Договору здійснюється у порядку, передбаченому розділом 4 цього Договору».

Розділом 5 Договору визначено порядок зміни умов договору, відповідальність сторін, умови і порядок дострокового розірвання договору.

Так, пунктом 5.5. визначено наступне: «Сторони домовились, що Організатор та Перевізник мають право достроково розірвати цей Договір в односторонньому порядку, у випадках і в порядку, передбачених цим Договором і законодавством України».

П.5.6. визначено, що «Підставою для розірвання Договору Організатором в односторонньому порядку є невиконання надісланого Організатором попередження Перевізнику про недопущення порушення умов Договору, зафіксоване Актом, відмови Перевізника від подальшого обслуговування маршруту, визначеному п. 1.1.».

П.5.7. «У разі розірвання Договору за п. 5.6. цього Договору, Організатор не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати його розірвання надсилає Перевізнику повідомлення про розірвання Договору разом з примірником Акту в якому зафіксовано факт не усунення Перевізником раніше виявленого порушення умов Договору».

П.5.8. «У випадку настання обставин, передбачених п. 4.16. Договору Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, попередивши про це Перевізника не пізніше як за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання Договору шляхом направлення перевізнику листа-повідомлення про розірвання договору. Цей Договір вважається розірваним Організатором в односторонньому порядку через 15 (п`ятнадцять) календарних днів з дати відправки Організатором у порядку, передбаченому п. 4.17. Договору листа-повідомлення про розірвання Договору».

П.5.8.1. передбачено, що «Якщо Перевізник у визначений в Договорі строк не розпочав виконання перевезень на маршруті, Організатор протягом десяти робочих днів надсилає Перевізникові попередження. Якщо протягом десяти робочих днів з дати отримання такого попередження перевізник не розпочав виконання перевезень, організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку, надіславши перевізнику повідомлення про розірвання договору із зазначенням дати розірвання Договору».

П.5.9. «Перевізник має право вимагати дострокового розірвання Договору. З метою забезпечення можливості організації Організатором перевезень на безперервній основі, для реалізації даного права Перевізник зобов`язаний направити Організатору лист-попередження про розірвання Договору не пізніше ніж за 60 (шістдесят) календарних днів до передбачуваної дати припинення дії Договору. Про припинення дії Договору Сторони підписують відповідний договір про розірвання. Дія Договору вважається припиненою з дати підписання договору про розірвання. Перевізник зобов`язаний виконувати умови Договору до дати підписання Сторонами договору про розірвання. Припинення Договору з цієї підстави буде вважатися припиненням Перевізником перевезень пасажирів».

П.5.10. «Після направлення Перевізнику в порядку, передбаченому цим Договором, листа-повідомлення про розірвання Договору, перевізник зобов`язаний виконувати умови Договору до дати, вказаної в листі-повідомленні про розірвання Договору».

П. 5.11. «У випадку не підписання Перевізником додаткового договору, який повинен бути підписаний Сторонами в зв`язку зі змінами законодавства, яке регулює правовідносини Перевізника та Організатора, у строк, передбачений п. 5.1. Договору, Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, шляхом направлення Перевізнику повідомлення про розірвання Договору. Договір вважається розірваним Організатором в односторонньому порядку через 30 календарних днів з дати відправлення про розірвання Договору, в порядку передбаченому п. 4.17. Договору».

П.5.12. «У випадку виявлення за результатами контролю дотримання умов Договору не виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань, визначених в п. 3.1. Договору, Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, попередивши про це Перевізника не пізніше як за 5 (п`ять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання Договору, шляхом направлення перевізнику листа повідомлення про розірвання Договору. Цей Договір вважається розірваним Організатором достроково в односторонньому порядку через 5 (п`ять) календарних днів з дати відправки Організатором, у порядку, передбаченому п. 4.17. Договору, листа-повідомлення про розірвання Договору».

П.5.13. «У випадку коли маршрут, визначений в п. 1.1. Договору, має бути змінений більше ніж на тридцять відсотків або підлягає закриттю або ж переведенню у звичайний режим руху, Організатор має право в односторонньому порядку розірвати Договір, попередивши про це Перевізника не пізніше як за 30 (тридцять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання Договору, шляхом направлення перевізнику листа повідомлення про розірвання Договору. Цей Договір вважається розірваним Організатором достроково в односторонньому порядку через 30 (тридцять) календарних днів з дати відправки Організатором, у порядку, передбаченому п. 4.17. Договору, листа-повідомлення про розірвання Договору».

04.08.2020 року відповідачем направлено позивачу письмове повідомлення про проведення перевірки щодо виконання умов договорів (далі також - Повідомлення) за номером № 053-12216, згідно з яким відповідачем організовано перевірку ТОВ «Радонь» на предмет дотримання умов укладених з відповідачем вищевказаних договорів про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування.

Із змістом Повідомлення встановлено, що відповідач, організовуючи планову (чергову) перевірку позивача, як суб`єкта господарювання з надання ліцензованих послуг, посилається, як на підставу своїх дій, на положення Закону України «Про автомобільний транспорт» (статті 6, 7) та умови договору (пункти 2.2., 4.1, 4.3., 4.4.). Тобто, зазначені спірні пункти договору відповідач застосовує у взаємозв`язку з положеннями профільного Закону.

Вважаючи, що законодавцем не наділено Організатора (відповідача) правом самостійно здійснювати контроль виконання договору про перевезення в частині дотримання Перевізником законодавства про автомобільний транспорт, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 04.06.2019 року у справі №903/605/17, від 12.06.2019 року у справі №910/2175/18, договір на організацію перевезення пасажирів є публічно-правовим договором, який передбачає: обов`язки перевізника забезпечити певний парк автомобілів, їх технічний стан, умови щодо тарифів, тощо. Таким чином договір визначає умови, за яких перевізнику дозволяється здійснювати господарську діяльність з перевезення пасажирів. При цьому відносини замовника перевезень та перевізника у різних випадках оформлюються різними документами - у певних випадках оформлюються договором, а в інших - дозволом. Водночас значення як дозволу, так і договору одне й те саме - встановлення вимог до перевізника щодо здійснення ним господарської діяльності. Тому і правова природа як дозволу, так і договору щодо організації перевезень - однакова.

Отже, якщо відповідно до законодавства оформлюється не дозвіл, а договір, то такий договір має природу адміністративного.

Згідно з приписами частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі положень пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Так, пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України від 05.04.2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №2344).

Статтею 3 Закону №2344 установлено, що цим Законом врегульовано відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно зі статтею 6 Закону №2344, органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Відповідно до положень статті 7 Закону №2344 забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту, а на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації.

Вказані повноваження виконавчого органу сільської, селищної, міської ради кореспондуються з повноваженнями, зазначеними у підпунктах 10 та 12 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №280/97).

Зокрема, за змістом підпунктів 10 та 12 пункту «а» частини першої статті 30 Закону №280/97 до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

- затвердження маршрутів і графіків руху, правил користування міським пасажирським транспортом незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством;

- залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, до участі в обслуговуванні населення засобами транспорту і зв`язку.

Частиною першою статті 44 Закону №2344 передбачено, що організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 31 Закону №2344 відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

У договір можуть бути включені інші питання за згодою сторін.

З аналізу зазначеного положення Закону №2344, в контексті положень частини другої статті 19 Конституції України висновується, що перелік обов`язкових обставин, які мають бути зазначені у відповідному договорі перевезення є вичерпним, при цьому, законом не передбачено встановлення в договорі умов та процедури контролю Організатором дотримання Перевізником законодавства про транспорт.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, позивачем згоди на розширення змісту договору не надавалось.

Таким чином, враховуючи вказані приписи норм матеріального та процесуального права, на органи місцевого самоврядування покладені повноваження із забезпечення обслуговування населення засобами транспорту, в тому числі із залученням з цією метою на договірних засадах підприємств, установ, та організацій незалежно від форм власності.

Відповідно до підпункту «г» пункту 16 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний договір - це спільний правовий акт суб`єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб`єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону замість видання індивідуального акта.

Договір на організацію перевезення пасажирів є публічно-правовим договором, який передбачає: обов`язки перевізника забезпечити певний парк автомобілів, їх технічний стан, умови щодо тарифів, тощо. Таким чином договір визначає умови, за яких перевізнику дозволяється здійснювати господарську діяльність з перевезення пасажирів.

При цьому відносини замовника перевезень та перевізника у різних випадках оформлюються різними документами - у певних випадках оформлюються договором, а в інших - дозволом (частина друга статті 31 Закону №2344). Водночас значення як дозволу, так і договору одне й те саме - встановлення вимог до перевізника щодо здійснення ним господарської діяльності. Тому і правова природа як дозволу, так і договору щодо організації перевезень - однакова.

Отже, якщо відповідно до законодавства оформлюється не дозвіл, а договір, то такий договір має природу адміністративного.

В той же час, за змістом пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку про те, що оскільки адміністративний договір укладається замість індивідуального акта, є правовим актом за участі суб`єкта владних повноважень, укладається на підставі закону, тобто направлений на реалізацію владних управлінських функцій суб`єкта владних повноважень, стосується прав і обов`язків другої сторони договору, яка не є суб`єктом владних повноважень, то адміністративний договір має ознаки акта індивідуальної дії, а при його укладенні суб`єкт владних повноважень має право діяти виключно у законодавчо визначений спосіб, не допускаючи при цьому вільного тлумачення та дій на власний розсуд, як то можливо у випадку укладення цивільних або господарських договорів, які при укладенні мають лише не суперечити закону, а не бути укладеними на підставі закону (в даному випадку Закону №2344).

Зазначене судом висновується й з буквального тлумачення положень частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже, укладення договору про перевезення між позивачем і відповідачем має здійснюватися у спосіб, передбачений згадуваними вище частинами першою, четвертою статті 31 Закону №2344.

Розділом 4 Договорів передбачено порядок здійснення Організатором контролю за виконанням умов цього договору на підставі п. 56 Порядку та у порядку згідно умов Договору. Відповідно до пункту 4.2 Договору контроль Департамент здійснює шляхом проведення чергових та позачергових перевірок.

Пунктом 2.2.2 Договорів передбачено право Департаменту забезпечувати організацію перевірок щодо дотримання Перевізником умов цього Договору із залученням представників державних органів, членів конкурсного комітету, робочого органу конкурсного комітету, міських служб та інших уповноважених Організатором представників.

Пунктами 2.3.31, 2.3.36 і 2.3.38 Договорів передбачено обов`язки Перевізника під час здійснення вищезазначених перевірок, а саме: допускати уповноважених представників Організатора до перевірок, надавати всі необхідні для проведення перевірок документи, з`являтися для підписання актів, складених за результатами таких перевірок, виконувати всі вимоги представників Організатора, які стосуються перевірок.

Також, пунктами 5.7-5.10 Договорів передбачено підстави для розірвання Договору відповідно до результатів вищезазначених перевірок у випадку наявності фактів порушення перевізником умов Договору, незважаючи на усунення і виконання перевізником виявлених під час перевірок порушень.

В той же час, як станом на час укладення договору, так і станом на час вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, на законодавчому рівні не передбачено порядку здійснення контролю за виконанням умов договору на здійснення перевезення пасажирів зі сторони безпосередньо Організатора, натомість відповідно до зазначеної вище норми пункту "а" частини першої статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить лише залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, до участі в обслуговуванні населення засобами транспорту і зв`язку.

В контексті наведеного суд виходить із наступного.

Процедура підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі області (внутрішньообласний маршрут), автобусному маршруті, що не виходить за межі території району (внутрішньорайонний маршрут), автобусному маршруті, що проходить у межах населеного пункту (міський маршрут), та автобусному маршруті, що проходить у межах об`єднаної територіальної громади (далі - конкурс), а також процедура визначення автомобільного перевізника для роботи на міжміському і приміському автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласний маршрут), визначені Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року №1081.

Пунктом 56 Порядку №1081 передбачено, що контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

Іншого даний порядок не містить.

При цьому, Законом №280/97 не наділено Організатора компетенцією на здійснення контролю виконання умов договору шляхом проведення перевірок Перевізника.

Одночасно слід зазначити, що типова форма договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, як станом на дату укладення спірного договору, так і станом на час вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, не затверджена жодним нормативно-правовим актом.

Єдиним документом, яким врегульовано процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, є Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі також - Порядок №1567).

Пунктами 2-4 Порядку №1567 передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Аналогічні за змістом норми наведено в Законі №2344, на виконання якого власне прийнято Порядок №1567.

Зокрема, відповідно до частини сьомої статті 6 Закону №2344 державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмові формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства (частини чотирнадцята - шістнадцята статті 6 Закону №2344).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з пищань безпеки на наземному транспорті.

Одночасно за змістом статті1 Закону України від 05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі також - Закон №877) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Виходячи з аналізу наведених вище норм, в контексті спірних правовідносин, можна дійти наступних висновків.

Автомобільні перевізники, які відповідно договорів із органами місцевого самоврядування здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, є суб`єктами господарювання які здійснюють господарську діяльність шляхом надання послуг з перевезення пасажирів. Право на надання такої послуги у суб`єкта господарювання виникає лише після укладення договору, у якому встановлюються умови надання послуги з перевезення, визначені статтею 31 Закону №2344: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршрутів, тарифи, тощо.

Здійснення контролю за виконанням умов договору про організацію перевезень є контролем якості і відповідності вимогам законодавства та положенням договору послуги з перевезення пасажирів, що надається автомобільним перевізником під час здійснення господарської діяльності, тобто є заходом державного нагляду (контролю) в розумінні Закону № 877-V.

Єдиний орган, який має компетенцію здійснювати державний контроль (нагляд) на автомобільному транспорті, в тому числі і під час надання автомобільними перевізниками послуги з перевезення пасажирів, є Укртрансбезпека.

Організатор не наділений правом проводити перевірки (чергові або позачергові) автомобільних перевізників. Право контролю за виконанням умов договору про організацію перевезень пасажирів, яке визначено у пункті 56 Порядку, Департамент реалізує шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті - єдиного органу, який уповноважений здійснювати контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту.

До аналогічних висновків дійшло Міністерство інфраструктури України в листі від 01.11.2019 року вих.№283 щодо надання роз`яснення позивачу з питань застосування Порядку №1081 від 03.12.2008 року, в якому зазначено, що відповідно до пункту 56 Порядку, контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю дотриманням законодавства про автомобільний транспорт.

Відтак, включення відповідачем до Договорів №№ 08-19, 09-19 від 23.01.2019 року, Договорів №№21,23 від 28.01.2020 року, №№62, 63, 65 від 10.07.2020 року пунктів, які надають право Організатору самостійно здійснювати контроль за виконанням умов договору у шляхом проведення перевірок, не є правомірним, оскільки Законом України "Про місцеве самоврядування" і Законом України "Про автомобільний транспорт" не передбачено.

Як зазначалось вище, в порушення вимог статті 31 Закону №2344, відповідач не отримав та не намагався отримати згоди позивача на включення до договору інших положень, окрім тих, які чітко визначені цією статтею.

В той же час, положеннями Договорів передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Перевізником інвестиційних зобов`язань, передбачених розділом 3 Договору, організатор має право розірвати Договір в односторонньому порядку відповідного пункту Договору. У випадку виявлення за результатами перевірки невиконання Перевізником інвестиційних зобов`язань, уповноваженими особами Організатора складається Акт, що є підставою для розірвання Договору, в порядку, визначеному Договором.

Проте, пунктом 55 Порядку №1088 передбачено обов`язок Організатора розірвати договір після невиконання надісланого організатором попередження такому перевізникові про недопущення порушення умов договору (дозволу), що свідчить на користь невідповідності умов Договорів вимогам пункту 55 Порядку №1088.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказаними вище положеннями досліджуваних судом Договорів порушуються охоронювані законом права та інтереси позивача у сфері публічно правових відносин у формі необґрунтованого втручання суб`єкта владних повноважень в його господарську діяльність, а тому такі порушені права підлягають судовому захисту.

Вирішуючи питання щодо належності обраного позивачем способу захисту порушеного права в частині визнання недійсним оскаржуваного в частині договору, суд виходить з наступного.

У Інформаційному листі Верховного Суду України від 26.12.2005 року №3.2.-2005 роз`яснено, що адміністративний договір - це дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов`язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб`єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди. Якщо ж суб`єкти (в тому числі орган державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи), хоча б і на реалізацію своїх повноважень, вільно укладають договір відповідно до норм ЦК України, під час укладання такого договору його сторони вільно домовляються про зміст та обсяг прав і обов`язків за договором, можуть відмовитись від його укладання, то такий договір може бути цивільним (господарським), але не адміністративним, оскільки в змісті цього договору відсутні відносини влади і підпорядкування, що є обов`язковими для адміністративного договору, а кожний суб`єкт такого договору виступає як рівний один до одного.

Із змісту роз`яснення висновується, що від укладення адміністративного договору його сторони відмовитись не можуть, а його умови визначаються законодавством; укладення такого договору відбувається на виконання закону для задоволення публічних інтересів, а правовий режим цього договору містить адміністративно-правові елементи, що виходять за рамки приватного права.

Визнання адміністративного договору недійсним на перший погляд можна ототожнити із визнанням правочину / договору недійсним, як то передбачено в цивільному та господарському праві, із застосуванням всіх наслідків недійсності. Тобто, в такому випадку правовідносини (права і обов`язки), що виникли на підставі такого договору, анулюються з моменту укладення договору (вважаються такими, що не виникли), а у сторін виникають зобов`язання повернути одна одній все отримане за договором.

Водночас, на відміну від статті 203 Цивільного кодексу України, яка визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, Кодекс адміністративного судочинства України, Закон України "Про автомобільний транспорт" не містять в собі положень, які б визначали вимоги, додержання яких є необхідним для чинності (дійсності) адміністративного договору, а отже, застосування способу захисту у формі визнання нечинним / недійсним адміністративного договору суперечить КАСУ і Закону (такого не передбачено), відтак, позивачем в цій частині позовних вимог обрано невірний спосіб захисту.

В той же час, за змістом пункту 4 частин першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

На переконання суду, передбачена законодавцем процесуальна можливість адміністративного суду розглядати спори у справах щодо визнання нечинними адміністративних договорів, нерозривно пов`язана з визначеними конкретним законом правовими наслідками певних дій / рішень сторін адміністративного договору, за існування яких (дій / рішень сторін договору) такий договір може бути визнаний нечинним.

Тобто, якщо Законом України "Про місцеве самоврядування" та Законом України "Про автомобільний транспорт" не передбачено можливості визнання договору на перевезення нечинним, Окружний адміністративний суд міста Києва в розумінні частини другої статті 19 Конституції України позбавлений можливості застосувати такий спосіб захисту, як визнання недійсним / нечинним адміністративного договору на перевезення, оскільки в такому випадку суд при офіційному з`ясуванні обставин справи не зможе фізично послатись на норму права, якою передбачено недійсність / не чинність досліджуваного в рамках даної справи адміністративного договору.

Разом з тим, частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З аналізу наведеної норми процесуального закону також висновується, що Кодексом адміністративного судочинства України прямо не передбачено такого способу захисту порушеного права, як визнання протиправним та скасування адміністративного договору.

Разом з тим, частиною другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки, як встановлено вище, адміністративний договір має ознаки акта індивідуальної дії, а статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України наділено адміністративний суд компетенцією на вирішення спорів щодо, зокрема, скасування адміністративних договорів, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є задоволення позовних вимог в частинах:

- визнати протиправними та скасувати пункти: 2.2.2.; 2.3.31.; 2.3.36.; 2.3.38.; 4.2.- 4.16.; 4.18 - 4.22.; 5.5.- 5.16., 5.18.-5.22.; 7.8. договорів №№ 08-19, 09-19 від 23 січня 2019 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь»;

- визнати протиправними та скасувати пункти: 2.2.2.; 2.3.28.; 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1.; 4.2.- 4.16.; 4.18 - 4.21.; 5.5.- 5.13., 7.8. договорів №№ 21, 23 від 28.01.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь»;

- визнати протиправними та скасувати пункти: 2.2.2.; 2.3.28.; 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1; 4.2.- 4.16.; 4.18 - 4.21.; 5.5.- 5.13., 7.9. договорів №№ 62, 63, 65 від 10 липня 2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь».

Аналогічну правову позицію щодо скасування адміністративного договору висловлено Верховним Судом у постанові від 23.12.2019 року по справі №806/1536/18 та у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2020 року у справі №640/21770/19.

Щодо решти позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 4.1 Договорів визначено, що контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором (уповноваженими представниками) на підставі пункту 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року №1081 у порядку, передбаченому цим Договором.

Проте, як вище встановлено судом, контроль за виконанням договору законодавчо визначено шляхом звернення Організатора до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт, а відповідача не наділено компетенцією визначати порядок проведення такого контролю в самому договорі, який (адміністративний договір) має бути складений виключно відповідно до вимог закону.

Згідно з частиною третьою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою усунення невідповідності пункту 4.1 Договорів вимогам Закону №2344, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача внести зміни до пункту 4.1 договору від 28.05.2019 року № 35-19, виклавши його в наступній редакції:

- зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести зміни до пункту 4.1 договорів №№ 08-19, 09-19 від 23 січня 2019 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь», виклавши його в наступній редакції: « 4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт»;

- зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести зміни до пункту 4.1 договорів №№ 21, 23 від 28.01.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь», виклавши його в наступній редакції: « 4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт»;

- зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести зміни до пункту 4.1 договорів №№ 62, 63, 65 від 10 липня 2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь», виклавши його в наступній редакції: « 4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт».

Згідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також доводи позивача та відповідача щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що за подання позову ТОВ «Радонь» сплачено судовий збір у сумі 13 620, 00 грн. відповідно до платіжного доручення від 09.12.2021 року №136.

З огляду на задоволення позовних вимог, ураховуючи їх немайновий характер, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту сплаченого позивачем судового збору у розмірі 13 620, 00 грн.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Радонь» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати пункти: 2.2.2.; 2.3.31.; 2.3.36.; 2.3.38.; 4.2.- 4.16.; 4.18 - 4.22.; 5.5.- 5.16., 5.18.-5.22.; 7.8. договорів №№ 08-19, 09-19 від 23 січня 2019 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь».

3. Зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести зміни до пункту 4.1 договорів №№ 08-19, 09-19 від 23 січня 2019 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь», виклавши його в наступній редакції: « 4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт».

4. Визнати протиправними та скасувати пункти: 2.2.2.; 2.3.28.; 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1.; 4.2.- 4.16.; 4.18 - 4.21.; 5.5.- 5.13., 7.8. договорів №№ 21, 23 від 28.01.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь».

5. Зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести зміни до пункту 4.1 договорів №№ 21, 23 від 28.01.2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь», виклавши його в наступній редакції: « 4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт».

6. Визнати протиправними та скасувати пункти: 2.2.2.; 2.3.28.; 2.3.33.; 2.3.35.; 4.1.1; 4.2.- 4.16.; 4.18 - 4.21.; 5.5.- 5.13., 7.9. договорів №№ 62, 63, 65 від 10 липня 2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного між Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь».

7. Зобов`язати Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внести зміни до пункту 4.1 договорів №№ 62, 63, 65 від 10 липня 2020 року про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування м. Києва, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Радонь», виклавши його в наступній редакції: « 4.1. Контроль за виконанням умов Договору здійснюється Організатором на підставі п. 56 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 р. № 1081, шляхом звернення до Державної служби України з безпеки на транспорті для здійснення заходів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт».

8. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Радонь» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 13 620, 00 (тринадцять тисяч шістсот двадцять грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статті 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Радонь» (, адреса: 02230, м. Київ, вул. Деснянська, 24Б);

Відповідач: Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, адреса: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6).

Повне рішення складено 19.04.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна