Справа № 520/2266/22
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

15 серпня 2022 р. справа № 520/2266/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Автофастера ЛТД" (, 61168, м.Харків, вул. Героїв Праці, буд. 20/321, кв.40) до Київської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43997555, 03124, м. Київ, б. Гавела Вацлава, будинок 8-А) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автофастера ЛТД" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA 100060/2022/000002/2 від 05.01.2022.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 02.01.2018 між Knorr-Bremse Fekrendszerek Ku та ТОВ «Автофастера ЛТД» було укладено контракт №013/01-2018. Згодом, було подано до митного органу декларацію №UА100060/2022/000164, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме запасні деталі (частини) до автомобілів, зокрема: компресори повітряні відцентрові, обладнання для фільтрування або очищення повітря в пневматичних системах, клапани контролю пневматичних силових трансмісій, провідники електричні, оснащені з`єднувальними пристроями для напруги 24В, частини гальмівної системи, частини зчеплення, частини до автомобільних причепів та напівпричепів, що мають максимальну масу з повним навантаженням 20т і більше. У вказаній митній декларації позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 32733,83 EUR. Саме така загальна сума визначена інвойсом від 28.11.2021 та інвойсом від 07.12.2021, які є невід`ємними додатками до Контракту. Одночасно із митною декларацією декларантом надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення. Зокрема, але не виключно, надано контракт №013/01-2018 від 02.01.2018, додаткову угоду до контракту від 24.01.2020, інвойс від 28.11.2021, інвойс від 07.12.2021, висновок експерта № ГО-2134 від 29.12.2021, міжнародну транспорту накладну від 29.12.2021, калькуляції, договір складського забезпечення №290916 від 29.09.2016, додаткову угоду №1 до договору складського забезпечення від 30.10.2017, договір про перевезення вантажів автотранспортом №07-11/2018 від 07.11.2018, автотранспортна накладна, рахунки фактури та інші документи. Також, на запит митного органу декларантом було подано додаткові документи, зокрема прайс-лист, калькуляцію, банківські платіжні документи. В той же час, за результатами розгляду поданої митної декларації №UА100060/2022/000164 та доданих до неї документів, відповідач відмовив у митному оформленні товару та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2022/000002/2 від 05.01.2022. Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2022/000002/2 від 05.01.2022 є незаконним в розумінні ч. 2 ст. 55 МК України та підлягає скасуванню оскільки подані митному органу документи кореспондуються між собою, містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже в сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. З огляду на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та винесення на підставі та на виконання норм чинного законодавства України, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. Представник відповідача зазначив, що під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією від 04.01.2022 №UА100060/2022/000100 встановлено, що документи, які подані декларантом ТОВ "ЕНЕРДЖІ ЛОДЖІСТІК" для підтвердження заявленої митної вартості товару не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відомості не підтверджено документально). Митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у ст. 53 МКУ містять неповні дані а подані декларантом до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості. На запит митного органу про надання додаткових документів декларантом надіслано: прайс-лист від виробника товарів від 04,01.2022 б/н зі складовими ціни товару без зазначення умов поставки, калькуляція транспортних витрат від 24.12.2021 б/н, банківські платіжні документи від 17.12.2021 №б/н, лист від 04.01.2022 №0401/2022 про те, що більше додаткових документів надано не буде. Однак, наданий до митного оформлення прайс-лист не містить умов поставки, що унеможливлює об`єктивно оцінити мигну вартість задекларованих товарів. Відповідно до рахунку фактури про транспортно-експедиційні витрати від 24.12.2021 №267 зазначено договір на перевезення транспортних вантажів від 07.11.2017 №07-11/2018, а в митній декларації в гр.44 зазначено транспортний договір від 22.11.2019 №22-11/2019. Документи які стосуються страхування товару не надано. Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом мигну вартість неможливо визнати є: неподання декларантом всіх запрошених документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, зокрема вартість товару та умови транспортування. Враховуючи, що декларантом не надано інших документів, які спростовують наведені у запиті розбіжності щодо складових митної вартості, надані декларантом документи вважаються такими, які не містять інформації щодо складових митної вартості. Відповідно до п.7 ст.55 Митного кодексу України митним органом випущено товарну вільний обіг із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначених декларантом та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України за МД від 05.01.2022 №UА100060/2022/000164.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 02.01.2018 між Knorr-Bremse Fekrendszerek Ku та ТОВ «Автофастера ЛТД» було укладено контракт №013/01-2018.

Відповідно до п.1.1 Контракту Продавець продає, а Покупець приймає та оплачує на умовах викладених у цьому контракті компоненти пневматичного гальма та трансмісії далі - товар, відповідно до додатка, що с невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно з п. 2.1. Контракту ціна за одиницю, загальна кількість та загальна вартість товару вказується в інвойсах, що виставляються на окремі партії товару, які є додатками до цього Контракту.

Відповідно до п. 5.5. Контракту Покупець оплачує Товар не пізніше, чим через 60 днів з дати виставлення інвойсу.

24.01.2020 між Knorr-Bremse Fekrendszerek Ku та ТОВ «Автофастера ЛТД» було укладено додаткову угоду №1 до Контракту №013/01-2018 від 02.01.2018, якою продовжено строк дії договору та змінено реквізити сторін.

04.01.2022 до митного оформлення у відділ митного оформлення митного поста «Вишневе» декларантом ТОВ "ЕНЕРДЖІ ЛОДЖІСТІК" подано митну декларацію на товар: «запасні деталі (частини) до автомобілів», якій присвоєно номер №UА100060/2022/000100, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме запасні деталі (частини) до автомобілів, зокрема: компресори повітряні відцентрові, обладнання для фільтрування або очищення повітря в пневматичних системах, клапани контролю пневматичних силових трансмісій, провідники електричні, оснащені з`єднувальними пристроями для напруги 24В, частини гальмівної системи, частини зчеплення, частини до автомобільних причепів та напівпричепів, що мають максимальну масу з повним навантаженням 20т і більше.

У вказаній митній декларації позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 32733,83 EUR.

Загальна сума визначена інвойсом від 28.11.2021 та інвойсом від 07.12.2021, які є невід`ємними додатками до Контракту.

Одночасно із митною декларацією декларантом надано відповідачу документи для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, зокрема, надано контракт №013/01-2018 від 02.01.2018, додаткову угоду до контракту від 24.01.2020, інвойс від 28.11.2021, інвойс від 07.12.2021, висновок експерта №ГО-2134 від 29.12.2021, міжнародну транспорту накладну від 29.12.2021, калькуляції, договір складського забезпечення №290916 від 29.09.2016, додаткову угоду №1 до договору складського забезпечення від 30.10.2017, договір про перевезення вантажів автотранспортом №07-11/2018 від 07.11.2018, автотранспортна накладна, рахунки фактури.

Під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією від 04.01.2022 №UА100060/2022/000100 встановлено, що документи, які подані декларантом ТОВ "ЕНЕРДЖІ ЛОДЖІСТІК" для підтвердження заявленої митної вартості товару не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відомості не підтверджено документально).

Митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у ст. 53 МКУ містять неповні дані а подані декларантом до митного оформлення документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, а саме: відповідно до рахунку фактури про транспортно-експедиційні витрати від 24.12.2021 № 267 в якому зазначено договір на перевезення транспортних вантажів від 07.11.2017 №07-11/2018, а в митній декларації в гр.44 зазначено транспортний договір від 22.11.2019 №22-11/2019. Також, відповідно до п.1.1 та 1.2 зовнішньоекономічного договору складського зберігання від 29.09.2016 №290916 зазначено, що поклажодавець повинен сплатити за зберігання товарів на складі по 10 євро за кожне палітомісце. В розрахунку митної вартості зазначена тільки навантаження та транспортні витрати. Зазначені обставини не дають можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. Також декларантом не надані документи стосовно страхування вантажу.

Враховуючи зазначене та керуючись положеннями частинами 2 та 3 статті 53 та частини 5 статті 54 Митного кодексу України, декларанту запропоновано надати до митного органу наступні документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; 4) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 5) якщо здійснено страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ;6) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;7) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів) виписку з бухгалтерської докуменгації;9) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;11) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Відповідно до пункту 6 статті 53 МКУ, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. А також надати переклад документів відповідно до статті 254 МКУ.

На запит митного органу про надання додаткових документів декларантом надіслано: прайс-лист від виробника товарів від 04.01.2022 б/н зі складовими ціни товару без зазначення умов поставки, калькуляція транспортних витрат від 24.12.2021 б/н, банківські платіжні документи від 17.12.2021 №б/н, лист від 04.01.2022 №0401/2022 про те, що більше додаткових документів надано не буде.

За твердженнями представника відповідача, враховуючи неможливість застосування попередніх методів, митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях подібних за характеристиками товарів, оформлених за митними деклараціями: від 19.10.2021 №UА100060/2021/428352 (митна вартість із розрахунку 8,58 дол. США /кг).

За результатами розгляду поданої митної декларації та доданих до неї документів, відповідач відмовив у митному оформленні товару та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2022/000002/2 від 05.01.2022.

Відповідно до п.7 ст.55 Митного кодексу України митним органом випущено товарну вільний обіг із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначених декларантом та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України за МД від 05.01.2022 №UА100060/2022/000164.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями пп. 1-3 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

З аналізу вказаних норм вбачається, що митний орган зобов`язаний здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до п.п.2.12 п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю з правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 (далі - Методичні рекомендації) посадовою особою відповідача було здійснено перевірку наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом.

З огляду на викладене, надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На виконання вимог ст.54 МКУ та відповідно до вимог ч.3 ст.53 та ст.368 МКУ, в зв`язку з тим, що подані декларантом документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, посадовою особою митного поста було направлено відповідні запити щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості вищевказаних товарів до спецпідрозділу (Відділ митної вартості та класифікації товарів Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів).

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Натомість фактичні обставини справи свідчать про те, що у визначений законом строк додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом позивача до митниці подано не було.

Судом встановлено, що на запит контролюючого органу надано заяву, в якій зазначено, що відповідно до п.1.1 та 1,2 зовнішньоекономічного договору складського зберігання від 29.09.2016 №290916 зазначено, що поклажодавець повинен сплатити за зберігання товарів на складі по 10 євро за кожне палітомісце (що рахується не за кількістю палет, а за кількістю палітомісць), Сума 120 Євро за 23 штабельовані палети зазначена в графі навантаження. Відповідно на вимогу митного органу надати додаткові документи згідно з статтею 53 Митного кодексу України надано для підтвердження митної вартості наступні документи: транспортний договір №07-11/2018 від 07.11.2017, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця не здійснюються та відсутні, оскільки контракт безпосередньо заключений з виробником; прейскуранти (прайс - листи) виробника товару надано до митного оформлення; копія митної декларації країни-відправника із вартісними показниками з перекладом на англійську мову та українську мову; страхування не здійснювалось; банківські платіжні документи відсутні, оплата за товар з відстрочкою платежу 60 днів; рахунок фактура про транспортно-експедиційні витрати № 267 надано; Акт виконаних робіт; видаткову накладну; інші платіжні та/або бухгалтерські документи - надано розрахунок ціни (калькуляцію). Надано всі наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Відповідно до ч.1 ст.337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Судом встановлено, що під час перевірки заявлених позивачем митної вартості товару контролюючим органом встановлено необ`єктивність та недостатність документального підтвердження використаних декларантом даних в наданих до митного оформлення документах.

Зокрема, було встановлено наступне:

- відповідно до рахунку фактури про транспортно-експедиційні витрати від 24.12.2021 № 267 зазначено договір на перевезення транспортних вантажів від 07.11.2017 №07-11/2018, а в митній декларації в гр.44 зазначено транспортний договір від 22.11.2019 №22-11/2019;

- відповідно до п.1.1 та 1.2 зовнішньоекономічного договору складського зберігання від 29.09.2016 №290916 зазначено, що поклажодавець повинен сплатити за зберігання товарів на складі по 10 євро за кожне палітомісце. В розрахунку митної вартості зазначена тільки навантаження та транспортні витрати.

Після надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товарів, вищезазначені протиріччя не були спростовані декларантом, при цьому додатково надано прайс-лист від виробника товарів від 04.01.2022 б/н зі складовими ціни товару без зазначення умов поставки, калькуляція транспортних витрат від 24.12.2021 б/н, банківські платіжні документи від 17.12.2021 №б/н, що в більшій мірі підтверджує обґрунтованість сумнівів митного органу щодо заявленої митної вартості товарів.

Отже, декларантом або його уповноваженою особою надані документи, які містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на встановлені порушення, документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що суперечить вимогам частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), враховано форму контролю, сформовану автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР), відповідно до якої митна вартість товару, оформленого за митною декларацією, використаною в якості джерела інформації, яка була оформлена у максимально наближений час, є значно більшою, ніж митна вартість товару, зазначеного у митній декларації позивача.

Судом встановлено, що митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях подібних за характеристиками товарів в даному конкретному випадку оформлених за митною декларацією від 19.10.2021 № UA100060/2021/428352 (митна вартість із розрахунку 8,58 дол. США /кг) що є максимально наближеною до товару відносно якого здійснювалась процедура визначення митної вартості з урахуванням виробника, торговельної марки, країни походження, обсягів партії та є мінімальною з наявної інформації в період, що передував митному контролю та митному оформленню оцінюваного товару.

В оскаржуваному рішенні здійснено посилання на митну декларацію від 19.10.2021 №UA100060/2021/428352 з врахуванням вищезгаданих критеріїв, а саме:

- за назвою (картридж фільтр), кодом УКТЗЕД ), торгівельною маркою (KNORR), виробником (Knorr-BremseFekrendszerekKft.), країною виробництва ( Чехія), країною відправлення (Угорщина), отримувачем товару (ТОВ "АВТОФАСТЕРА ЛТД"), відправником (Knorr-BremseFekrendszerekKft.);

- зовнішньоекономічні операції здійснені за одним контрактом - від 02.01.2018 №013/01-2018;

- на однакових умовах поставки -FCA Польща JAROSLAW;

- товари подібні за обсягом партії - 5785,6 кг та відповідно 2144,0 кг;

- зовнішньоекономічні операції здійснені в невеликий проміжок часу одна від одної - жовтень 2021 та відповідно січень 2022.

За результатами порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, що проводилось на виконання пункту 2.5. розділу 2 Методичних рекомендацій було встановлено: за фактами митних оформлень подібних товарів у цінової базі ЄАІС ДФС, найбільш наближений за характеристиками, оформлений за МД від 19.10.2021 №UA100060/2021/428352. Згідно із зазначеною МД ввозився той самий товар, того самого виробника, саме позивачем.

Вказане спростовує твердження позивача, що вже були поставки аналогічного товару та за такою ж вартістю.

Таким чином, відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA 100060/2022/000002/2 від 05.01.2022 року відповідно до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України.

Стосовно визначення методу митної вартості суд зазначає наступне.

Підстави обрання другорядного (резервного) методу визначення митної вартості, джерела зазначені у відповідних графах 33 рішень про коригування митної вартості.

У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України відповідачем проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленим декларанту.

Відповідачем при прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС України від 11.09.15 № 689. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовувався в зв`язку з вимогами статті 59 МК України - «При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.»

Згідно вимог п.2.4 Методичних рекомендацій, під час порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари, виявлено, що в ціновій базі ЄАІС відсутні факти митних оформлень товарів того ж виробника, тобто не виконуються всі умови щодо ідентичності в розумінні МК України.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовувався в зв`язку з вимогами статті 60 МКУ, згідно з якою під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку».

Згідно з вимогами пункту 2.4 Методичних рекомендацій під час порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в контролюючого органу інформацією про рівень цін на такі товари, виявлено, що в ціновій базі ЄАІС відсутні факти митних оформлень товарів з такими ж торговими марками, тобто не виконуються всі умови щодо аналогічних товарів в розумінні МК України.

Що стосується методів визначення митної вартості на основі віднімання та додавання, слід зазначити, що наданого декларантом переліку документів недостатньо для здійснення розрахунку за цими методами, про що детально зазначено в оскаржуваних рішеннях.

Суд звертає увагу на те, що МК України для застосування до імпортованих товарів основного методу визначення митної вартості товарів ставить ряд вимог, недотримання яких має наслідком неможливість його використання декларантом. Зокрема, частинами другою, дев`ятою та двадцять першою статті 58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Розрахунки при визначенні митної вартості товарів за основним методом робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Таким чином, зважаючи на наявність підстав вважати подані декларантом документи необ`єктивними і такими, що не підтверджують в повному обсязі складові митної вартості заявленого товару, Київською митницею правомірно обрано резервний метод визначення митної вартості та прийнято відповідне Рішення, чим не допущено можливі втрати Державного бюджету України у разі здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, визначеною позивачем, на загальну суму 155330,61 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на відсутність документів, які б підтверджували заявлену позивачем вартість товару, у контролюючого органу правомірно виникли підстави вважати заявлену позивачем вартість товару необ`єктивною, неповною та сумнівною відносно правильності обчислення згідно з наданим документом.

Твердження позивача, що ним було надано вичерпний перелік документів, які стосуються митної вартості товару та безпідставність витребування митним органом у процесі проведення консультації додаткових документів не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки судовим розглядом підтверджено, що інспекторами з митного оформлення запропоновано надати документи згідно з нормою ст.53 МК України на підставі висновку про те, що подані до митного оформлення документи необ`єктивні, містять розбіжності та не містять всіх даних для застосування першого методу визначення митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів контролюючий орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 Митного кодексу України).

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

При цьому суд наголошує, що позивачем не наведено та не надано жодного доказу в спростування підстав для прийняття Київською митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA 100060/2022/000002/2 від 05.01.2022, або наведення фактів що свідчать про його протиправність.

З огляду на те, що позивач не спростовує висновків контролюючого органу, суд приходить до висновку про обґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення, та як наслідок відсутність підстав для його скасування.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення Київської митниці винесено на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірним. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Автофастера ЛТД" (, 61168, м.Харків, вул. Героїв Праці, буд. 20/321, кв.40) до Київської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43997555, 03124, м. Київ, б. Гавела Вацлава, будинок 8-А) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.08.2022 року.

Суддя Біленський О.О.