Справа № 140/1565/22
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/1565/22 пров. № А/857/7752/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року у справі № 140/1565/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Ксензюком А.Я. у м. Луцьк Волинської області 08 квітня 2022 року в порядку письмового провадження, дата складення повного тексту рішення не зазначена), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (надалі також - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач), в якій просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії по інвалідності з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі також - Волинський ОТЦК та СП) від 13 грудня 2021 року №ХА20891;

- зобов`язати здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії по інвалідності на підставі довідки Волинського ОТЦК та СП 13 грудня 2021 року №ХА20891.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що вказане рішення прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що після призначення позивачу з 28 листопада 2018 року підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців не відбувалося, відповідно правових підстав для проведення перерахунку пенсії з грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року немає.

Позивач не скористалася правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження згідно з положеннями статті 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є військовим пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок війни, відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі також - Закон №2262-XII).

Волинським ОТЦК та СП на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року №140/7729/21, видано та направлено ГУ ПФУ у Волинській області нову довідку від 13 грудня 2021 року №ХА20891 про розмір грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії.

Однак ГУ ПФУ у Волинській області відмовило у здійсненні перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернулася до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом прийняття рішення про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії позивача за вислугу років на підставі довідки Волинського обласного ТЦК та СП про розмір грошового забезпечення від 13 грудня 2021 року №ХА18331 та зобов`язання відповідача провести з 01 квітня 2019 року.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ, який у преамбулі встановлює, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі також - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Таку ж правову норму містить пункт 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (надалі також - Порядок №45), де передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

З урахуванням наведеного, статтею 63 Закону № 2262-ХІІ Кабінету Міністрів України фактично делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Тобто, законодавець пов`язує право особи на перерахунок пенсії, призначеної за Законом № 2262-ХІІ, із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, Постановою № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 Постанови № 704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 Постанови № 704).

Апеляційний суд наголошує, що оскільки ОСОБА_1 призначено пенсію 28 листопада 2018 року, а Постанова № 704 набрала чинності 01 березня 2018 року, то грошове забезпечення, з якого позивачу обчислено пенсію, визначено відповідно до зазначеної постанови, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

На підтвердження наведених висновків, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, зауважує, що згідно з попереднім розрахунком пенсії по інвалідності по пенсійній справі та протоколом перерахунку пенсії від 03.01.2019, для обчислення пенсії ОСОБА_1 враховано наступне грошове забезпечення:

посадовий оклад - 3000,00 грн.;

оклад за військове звання - 950,00 грн.;

процентна надбавка за вислугу років 40% - 1580,00 грн.;

середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за особливо важливі завдання 10% та премія 106% - 3622,00 грн.

Відтак розмір грошового забезпечення позивача визначався з урахуванням положень Постанови № 704 та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за особливо важливі завдання та премія (а.с.7, 20).

Також, колегія суддів не бере до уваги покликання позивача та суду першої інстанції на визнання нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі також - Постанова № 103), як на підставу набуття права на перерахунок пенсії з 01.04.2019 року з огляду на наступне.

Пунктом 1 та 2 Постанови № 103 (у первинній редакції) передбачалось перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Аналізуючи зазначені норми у розрізі викладених обставин справи, колегія суддів звертає увагу, що такі передбачали перерахунок пенсій, які призначені до 01.03.2018, тобто ці норми фактично зменшували виплати пенсії у відсотковому вимірі та звужували складові грошового забезпечення військових пенсіонерів, яким пенсія призначена до 01.03.2018, у той час, як позивачу пенсія призначена після цієї дати.

У зв`язку з тим, що вказані вище обмеження не стосувалися позивача та не були застосовані для перерахунку її пенсії, то і обґрунтування позовних вимог та рішення суду першої інстанції з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.11.2019, якими визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 є безпідставними.

З аналізу вищенаведених норм законодавства та встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скасування у судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103 не спричинило виникнення підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки пенсія позивача з дня її призначення обчислювалась з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, оскільки положення пунктів 1, 2 Постанови № 103 не поширюється на правовідносини позивача із відповідачем у даній справі, то в ГУ ПФУ у Волинській області не було правової підстави для здійснення з 01 квітня 2019 року перерахунку пенсії по інвалідності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах не підлягають застосуванню правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року, оскільки вони стосуються пенсій військовослужбовців і прирівняних до них особі, яким пенсії вже призначені станом на 01 березня 2018 року.

Крім того, після звільнення позивача з військової служби 27 листопада 2018 року Кабінетом Міністрів України не приймалося рішень про збільшення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, що згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ є підставою для перерахунку пенсії вказаній категорії осіб.

Позивачем не наведено норми, згідно з якими законодавством у квітні 2019 року були введені нові види грошового забезпечення або зміни до розмірів вже встановлених видів грошового забезпечення, а судом апеляційної інстанції не встановлено виникнення у квітні 2019 року обставин, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, у зв`язку з якими позивач просить зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року (згідно позовних вимог).

Відповідно, оскільки не підвищувались посадові оклади та оклади за спеціальним (військовим) званням військовослужбовцям, що власне і є підставою для перерахунку пенсії такій категорії осіб, у відповідача відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача із урахуванням довідки Волинського ОТЦК та СП 13 грудня 2021 року №ХА20891.

Водночас, факт оформлення Волинським ОТЦК та СП оновленої довідки про розмір грошового забезпечення навіть на виконання рішення суду не може бути безумовною підставою для здійснення перерахунку пенсії, якщо відсутні правові підстави.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що право позивача на здійснення перерахунку пенсії з 01 квітня 2021 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 встановлено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року в справі № 140/7729/21, яке набрало законної сили, колегія суддів зазначає наступне.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Водночас, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №234/1116/16-а, від 06.03.2019 у справі № 813/4924/13-а, від 15.11.2019 у справі №826/198/16, від 23.06.2020 у справі № 826/15785/17.

Крім того, колегія суддів звертає особливу увагу не те, що стаття 78 КАС України визначає підстави звільнення від доказування лише певних фактичних обставин, а не обов`язковість правових висновків суду в іншій справі.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та судову практику, колегія суддів вважає, що висновки, зроблені у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року в справі № 140/7729/21 не є обов`язковими до врахування у спірних правовідносинах, та погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з урахуванням довідки Волинського ОТЦК та СП 13 грудня 2021 року №ХА20891.

У розрізі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ГУ ПФУ у Волинській області правомірно відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності з 01 квітня 2019 року на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та допустив неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до безпідставного задоволення позовних вимог у спосіб, що заявлений позивачем, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року у справі № 140/1565/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар