Справа № 200/3987/22
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

15 серпня 2022 року Справа №200/3987/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши заяву Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, про визнання протиправним та скасування наказу в.о. директора Державного бюро розслідувань №241-ос/вс від 14.07.2022 року про накладення дисциплінарного стягнення до майора Державного бюро розслідувань Леня Максима Михайловича, слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, у вигляді догани.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від відповідача, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на адресу суду надійшла заява про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, яка обґрунтована тим, що позивач в розумінні п. 17 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні Закону «Про запобігання корупції».

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідач подану заяву обґрунтовує тим, що відповідно до пункт 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Також відповідач посилається на положення статті 51-3 Закону України "Про запобігання корупції", якою визначено, що службовими особами, які займають відповідальне та особливе відповідальне становище, є, зокрема, слідчі.

Проте, суд звертає увагу, що такі доводи не свідчать про наявність безумовних підстав для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження з огляду на те, що дана категорія справ відсутня у вичерпному переліку категорій справ (частина четверта статті 12 та частина четверта статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України), які необхідно розглядати виключно за правилами загального позовного провадження.

Крім того, згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, вирішення питання за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатись адміністративна справа, враховуючи при цьому наведені вище норми процесуального права, належить до виключної компетенції суду, про що зазначається в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини дев`ятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою як найшвидшого вирішення справи, оскільки спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ для яких пріоритетом є швидке вирішення справи, порівняно зі справами, які належить розглядати за правилами загального позовного провадження, зважаючи на склад учасників справи, характер спірних правовідносин, інші критерії, визначені частиною третьою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судом вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В Ухвалі суду від 03 серпня 2022 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до положень пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Ахеп v. Germany», рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal»). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

При цьому, положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Положеннями ст. 260 КАС України передбачене право відповідача на звернення до суду із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. При цьому за наслідками розгляду відповідного заперечення суд, з урахуванням конкретних обставин справи, наділений дискреційними повноваженнями з огляду на принцип диспозитивності на підставі рішень Європейського суду з прав людини.

Частина 4 цієї ж статті закріплює спеціальне правило про процесуальні повноваження адміністративного суду залежно від обґрунтованості заперечень відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження: залишити заяву відповідача без задоволення; розглянути справу за правилами загального позовного провадження та зробити заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається підстав для розгляду даної справи виключно за правилами загального позовного провадження, оскільки обсяг доказів є незначним, розгляд справи не становить значний суспільний інтерес.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяви відповідача про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 12, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

Заяву Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишити без задоволення.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Троянова