Справа № 260/4026/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/4026/20 пров. № А/857/10630/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на окрему ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року (головуючий суддя Іванчулинець Д.В., м.Ужгород) у справі № 260/4026/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10.06.2022 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою, в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), в якій просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20 в частині проведення виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року для перерахунку пенсії, що полягає в проведенні виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням максимального розміру пенсії всупереч рішення суду; постановити окрему ухвалу суду в порядку, передбаченому ст. 249 КАС України, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що призвели до невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20 в частині проведення виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року для перерахунку пенсії, що полягає в проведенні виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням максимального розміру пенсії всупереч рішення суду; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області усунути причини та умови, що призвели до невиконання рішення Закарпатською окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20 в частині проведення виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року для перерахунку пенсі, що полягає в проведенні виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням максимального розміру пенсії всупереч рішення суду; постановити окрему ухвалу про притягнення до відповідальності керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20 в частині проведення виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення №271 від 13.10.2020 року для перерахунку пенсії, що полягає в проведенні виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням максимального розміру пенсії в супереч рішення суду; встановити строк виконання окремої ухвали.

Окремою ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20 в частині проведення виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року для перерахунку пенсії, що полягає в проведенні виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням максимального розміру пенсії всупереч рішення суду. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області усунути причини та умови, що призвели до невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 року у справі № 260/4026/20 в частині проведення виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року для перерахунку пенсі, що полягає в проведенні виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням максимального розміру пенсії всупереч рішення суду. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області строк для надання відповіді про виконання вказівок цієї ухвали - 30 календарних днів від дня її отримання. В решті вимог заявлених представником позивача в заяві, поданій в порядку статті 383 КАС України, відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, її оскаржило ГУПФ, яке, із покликанням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу та відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що такі дії ГУПФ є фактично іншими правовідносинами, яким слід надати правову оцінку в новому позовному провадженні.

У відповідності до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо повернення ОСОБА_1 довідки № 271 від 13.10.2020 року про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії на 05.03.2019 року. Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправною щодо не перерахунку з 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки № 271 від 13.10.2020 року, виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 року із врахуванням розміру посадового окладу (7750,00 гривень), окладу за військовим званням «полковник» (1480,00 гривень), надбавки за вислугу років 45 % (4 153,50 грн.), надбавки за службу в умовах режимних обмежень 15 % (1162,50 грн.), надбавка за особливості проходження служби 32 % (4282,72 гривень), доплата за оперативно-розшукову діяльність 10 % (775,00 гривень), премії 10 % (775,00 гривень). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та проводити виплату пенсії в розмірі 80 відсотків від суми грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 згідно довідки про розмір грошового забезпечення № 271 від 13.10.2020 року для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із врахуванням наступних складових: посадовий оклад (7750,00 грн.), окладу за військовим званням «полковник» (1480,00 грн.), надбавки за вислугу років 45 % 4153,50 грн.), надбавки за службу в умовах режимних обмежень 15 % (1162,50 грн.), надбавки за особливості проходження служби 32 % (4282,72 грн.), доплата за оперативно-розшукову діяльність 10 % (775,00 грн.), премії 10 % (775,00 грн.), а всього загальна сума грошового забезпечення 20378,72 грн. (двадцять тисяч триста сімдесят вісім гривень та 72 коп.), а також здійснити виплату перерахованої пенсії із врахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року у справі № 260/4026/20 без змін.

Згідно КП «Діловодство спеціалізованого суду» - 11 серпня 2021 року видано виконавчий лист у даній справі, а 19 серпня 2021 року представник позивача отримав його, що підтверджується підписом останнього на відповідній заяві наявній в матеріалах справи

25 серпня 2021 року вищезазначений виконавчий лист був пред`явлений до виконання у Відділ примусового виконання рішень УЗПВР у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви

Відділом примусового виконання рішень УЗПВР у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було відкрито виконавче провадження, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 серпня 2021 року ВП № 66618740.

06 червня 2022 року, як стверджує представник позивач йому стало відомо, що з 01 березня 2022 року відповідачем зменшено розмір пенсії позивача до з 24055,35 грн. до 20877,83 грн..

Представник позивача дізнався, що посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вчинені дії про відмову частково виконати рішення суду від 06 травня 2021 року у справі № 260/4026/20, що підтверджується листом від 30 травня 2022 року.

У вказаному листі відповідач зазначає що розмір пенсії нарахований позивачу з 01 березня 2022 року становить 20 877,83 грн.

Згідно розрахунку пенсії позивача, наведеного в листі від 30 травня 2022 року, розмір пенсії з надбавками становить 24 055,35 грн. з урахуванням максимальною розміру пенсії розмір пенсії становить 20 877,83 грн.

Відповідач у листі від 30 травня 2022 року обґрунтував зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 21202,33 грн. до 20877,83 грн. тим, що ним некоректно проведено перерахунок пенсії в частині виконання окремої ухвали від 11 жовтня 2021 року в справі № 260/4026/20 та з урахуванням роз`яснень щодо виконання вищезазначеного рішення суду наданих Пенсійним фондом України (лист № 2822-030203-9/64006 від 22.12.2021 року) матеріали справи приведено у відповідність.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначене положення Конституції України кореспондується з норами статей 14, 370 КАС України, відповідно до яких судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, судове рішення повинно виконуватися безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, своєчасне виконання рішення суду гарантує захист прав та свобод особи і є одним із показників утвердження принципу верховенства права у державі.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

З метою належного захисту прав особи щодо виконання судових рішень в адміністративному судочинстві законодавцем впроваджено правовий інститут судового контролю, в тому числі, в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, що позбавляє особу-позивача необхідності повторно звертатися до суду з позовом для зобов`язання суб`єкта владних повноважень-відповідача належним чином виконувати рішення суду, що набрало законної сили.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року зроблено висновок, що органи державної влади не можуть посилатися па відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Зазначена позиція також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рн/2004, від 01 грудня 2004 року Кг 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10. від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а 10).

З такою позицією також погодилися Верховний Суд у рішенні від 06.08.2019 року та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.03.2020 року, ухвалених в зразковій справі № 160/3586/19.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій статті 383 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч.3 ст.383 КАС України).

З системного аналізу вищезазначених норм права випливає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований приписами статей 382, 383 КАС України, підлягає застосуванню з метою забезпечення повного виконання рішення суду суб`єктом владних повноважень, що буде свідчити про поновлення прав та законних інтересів позивача, на захист яких прийняте рішення.

При цьому, застосування такого контролю у формі встановлення строку на подання звіту про виконання судового рішення може відбуватися як при прийнятті рішення у справі, так і пізніше.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 по справі №800/592/17.

Між тим, встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

Застосування ж судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, при тому, що боржник допустив протиправну бездіяльність за наявності можливості вчинити необхідні дії.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у разі підтвердження обставин невиконання в повному обсязі рішення суду при виборі форми судового контролю суд має обрати порядок дій, який буде максимально ефективно сприяти захисту прав позивача та спонукати відповідача до завершення судового провадження.

За наявності підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (частини 4, 5 ст. 249 КАС України) .

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч.5 ст.249 КАС України).

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (стаття 75 Закону № 1404-VIII).

Відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі або обмеження її максимального розміру є порушенням гарантованого ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права мирно володіти своїм майном.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. ст. 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2022 року у справі № 260/4026/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний