Справа № 153/662/22
Суддя: Швець Р. В.
Дата ухвалення: 2022-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2022 р. Справа153/662/22

Провадження2-а/153/10/22-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Побережної Т.М.

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вітвіцького О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного Управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного Управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №144353 від 27.05.2022, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень. У вказаній постанові зазначено, що 27.05.2022 о 15 годині 45 хвилин по вулиці Замостянська в м.Ямпіль він керував автомобілем CHERY JACCI, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом строком 1 рік згідно постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.04.2022, чим порушив п.2.1а, п.2.3в ПДР. Позивач вважає вказану постанову незаконною та упередженою, оскільки він не керував вказаним автомобілем, а був лише пасажиром, а автомобілем керував власник - ОСОБА_2 . 25.05.2022 біля 15 години 30 хвилин ОСОБА_2 зупинився при дорозі та зайшов до будинку свого товариша, з яким попередньо домовився про зустріч. Він залишився чекати його на дорозі біля автомобіля. Через п`ять хвилин під`їхав поліцейський автомобіль, зупинився біля нього. Працівник поліції запитав, чи є у нього документи, на що він показав паспорт, після чого той взяв паспорт, сів у службовий автомобіль, а йому сказав зачекати. Приблизно через 10 хвилин працівник поліції вийшов із службового автомобіля, повернув йому паспорт і сказав розписатися, щоб він не порушував громадський порядок. Після того, як він розписався, поліцейський дав йому в руки оскаржувану постанову, сів у службовий автомобіль і поїхав. Вважаючи свої права порушеними, позивач змушений звернутись до суду і просить винести рішення, яким визнати протиправними дії відповідача, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності ч.4 ст.126 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №144353 від 27.05.2022, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.4 ст.126 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень й закрити справу на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Представник позивача - адвокат Вітвіцький О.Ю., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного Управління національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, про що свідчить підпис уповноваженої особи в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.05.2022 року інспектором СРПП відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Турчаком В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії БАБ №144353 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення на підставі ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126, ч.5 ст.122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 27.05.2022 о 15 годині 45 хвилині по вулиці Замостянська в м.Ямпіль, керував автомобілем, CHERY JACCI, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом строком 1 рік згідно постанови Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.04.2022, чим порушив п.2.1а, п.2.3в ПДР.

Із показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що в кінці травня він їхав автомобілем разом з батьком з м.Ямполя додому в с.Біла. За кермом автомобіля був він, а батько - ОСОБА_1 , сидів поруч на пасажирському сидінні. Дорогою вони зупинилися на вулиці Замостянській в м.Ямпіль, біля магазину №28, оскільки він пішов поговорити з товаришем, а коли повернувся до автомобіля, працівники поліції склали на батька постанову та почали забирати автомобіль евакуватором.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ч.5 ст.14 Закону "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.2.3в Правил дорожнього руху на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020)

У відповідності до положень ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності положень до ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Статтею 40 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення та дотримання останніми процедури розгляду ними справ.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Положеннями ст.159 КАС України встановлено, що, зокрема, відзив на позовну заяву є заявою по суті. Подання заяв по суті є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Так, згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У вказаному випадку для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП та в силу положень ст.77 КАС України, мав би надати, зокрема, фотознімки, відеозапис події, тощо.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховним Судом в постанові від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а, вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ч.2 ст.79 КАС України відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачем 27.05.2022 о 15 годині 45 хвилин по вулиці Замостянській в м.Ямпіль Вінницької області адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП. В матеріалах справи наявна лише копія постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, суд вважає за можливе скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії БАБ №144353 від 27.05.2022.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ґрунтуючись на правових висновках Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених в постанові від 07.02.2019 року у справі № 640/6550/15-а та в постанові 10.05.2018 року у справі № 760/9462/16-а, суд дійшов висновку, що визнання протиправними дій інспектора щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є процесуальною діяльністю суб`єкта владних повноважень, спрямованою на фіксацію адміністративного правопорушення, є предметом оцінки суду при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, що не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

З огляду на наведене, для належного захисту порушеного права позивача достатнім способом буде скасування постанови про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ч.3 ст.286 КАС України.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визнання дій відповідача протиправними щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки дії суду в такій категорії справи визначено спеціальними нормами КАС України - ч.3 ст.286 КАС України.

Крім того, позивач зі скаргою на дії поліцейського не звертався, службова перевірка наявності в діях поліцейського ознак протиправної поведінки не проводилася та відповідно до вимог ст.222 КУпАП відповідач має право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ч.4 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП, тобто останній діяв в межах своїх повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині заявлених вимог про визнання дій відповідача, протиправними задоволенню не підлягають, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій противоправними.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №144353 від 27.05.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП, і накладення на нього на підставі ст.36 КУпАП стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 79, 122, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного Управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №144353 від 27.05.2022, про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 20400 гривень, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 18.08.2022.

Суддя Р.В. Швець