Справа № 380/23545/21
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/23545/21 пров. № А/857/8514/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Носа С.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі № 380/23545/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України про зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції -Лунь З.І.,

час ухвалення рішення - 29.04.2022 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 09.05.2022 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: 08500, Київська область, м.Фастів, вул.Саєнка Андрія, 10, ), Пенсійного фонду України (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Бастіонна, 9, ), Міністерства соціальної політики України (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Еспланадна, 8/10, ) в якому просить суд:

-визнати неправомірними дії/бездіяльність Головного управління ПФУ у Львівській області щодо здійснення неправомірного перерахунку пенсії за віком 28.08.2021, що був проведений без відповідного індивідуального правового/юридично обґрунтованого акта/документа, який би давав/обґрунтовував правові підстави для здійснення такого перерахунку пенсії позивачки за віком і скасовував розрахунок і призначення пенсії за віком, встановлені ГУ ПФУ у Київській області 10.06.2021;

- визнати неправомірними дії/бездіяльність Головного управління ПФУ у Львівській області щодо вчинення наступних неправомірних дій при розрахунку (перерахунку) 28.08.2021 пенсії за віком, які спричинили зменшення розміру пенсії позивачки: не обґрунтований і неузгоджений із позивачкою вибір кількості місяців заробітної плати до оптимізації; не врахування при розрахунку даних щодо заробітку позивачки за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, які є в інформаційній/електронній базі даних ПФУ; використання при розрахунку індивідуального коефіцієнта за період з 01.03.2005 по 31.08.2005 необґрунтованих значень середньої заробітної плати по народному господарству, що не відповідає встановленим нормативними документами значенням; неправомірне призначення пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021 замість 17.04.2021 відповідно до закону;

-визнати неправомірними дії/бездіяльність Головного управління ПФУ у Львівській області щодо ненадання обґрунтованих повних і достовірних відповідей (інформації) листами від 08.10.2021 № 14427-12687/Х-52/8-1300/21 та від 14.10.2021 №14849-13136/Х-53/8-1300/21 у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 26.08.2021 № 02/8 та від 02.09.2021 №01/09;

- визнати неправомірними дії/бездіяльність Головного управління ПФУ у Київській області щодо вчинення наступних неправомірних дій при розрахунку 10.06.2021 пенсії за віком, які спричинили зменшення розміру пенсії позивачки: не обґрунтований і неузгоджений із позивачкою вибір кількості місяців заробітної плати до оптимізації; не врахування при розрахунку даних щодо заробітку позивачки за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, які є в інформаційній/електронній базі даних ПФУ; використання при розрахунку індивідуального коефіцієнта за період з 01.03.2005 по 31.08.2005 необґрунтованих значень середньої заробітної плати по народному господарству, що не відповідає встановленим нормативними документами значенням; неправомірне призначення пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021 замість 17.04.2021 відповідно до закону;

-визнати неправомірними дії/бездіяльність Пенсійного фонду України щодо ненадання обґрунтованих, повних і достовірних відповідей (інформації) листами від 12.08.2021 № 24027/20982/Х-03/8-2800/21 та від 22.10.2021 № 30773-31228/Х-03/8- 2800/21 у відповідь на заяви-скарги ОСОБА_1 від 24.06.2021 та від 20.09.2021;

-визнати неправомірними дії/бездіяльність Пенсійного фонду України щодо неправомірного встановлення листом від 12.08.2021 № 24027/20982/Х-03/8-2800/21 ОСОБА_1 меншого розміру пенсії (2549,19грн. замість 3503,53грн.) за наступних умов: без індивідуального правового/юридичного акта/документа, який би давав правові підстави для здійснення розрахунку і відміняв/скасовував розрахунок і призначення пенсії, здійснене ГУ ПФУ у Київській області 10.06.2021; без обґрунтованого розрахунку, який був здійснений в подальшому 28.08.2021 ГУ ПФУ у Львівській області; з повторним призначенням пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021 замість 17.04.2021 відповідно до закону;

-визнати неправомірними дії/бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо протиправного скерування заяви-скарги ОСОБА_1 від 20.09.2021 для розгляду до Пенсійного фонду України, дії якого у цьому зверненні були оскаржені, та нехтування при цьому положеннями Закону України "Про запобігання корупції" і Типовим положенням про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції;

-визнати неправомірними дії/бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо нехтування приписами Положення про Мінсоцполітики в частинах: а) здійснення цим органом державного регулювання та нагляду за дотриманням норм Закону України № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо призначення (перерахування) і виплати пенсій у солідарній системі; б) виконання Мінсоцполітики функцій щодо врахування практики застосування норм права при розробці пропозицій щодо вдосконалення законодавчих актів, а також при розробці проектів законів та інших нормативно-правових актів - у зв`язку із ухиленням від розгляду і врахування доводів заявника стосовно суперечностей і неузгодженостей у положеннях законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і "Про пенсійне забезпечення", наявності в окремих положеннях ознак дискримінаційного характеру;

-зобов`язати Пенсійний фонд України дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяви (скарги) ОСОБА_1 від 24.06.2021;

-зобов`язати Пенсійний фонд України дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяви-скарги ОСОБА_1 від 20.09.2021;

-зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити новий розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , при проведенні якого:

а) включити в розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 її заробітну плату за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, яка є відображена в електронній базі даних ПФУ у формі ОК-5;

б) включити в розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 достовірну величину середньої заробітної плати по народному господарству держави за березень - серпень 2005 року, яка є в інформаційній базі даних ПФУ і розмір якої повинен відповідати нормам чинного пенсійного законодавства;

в) в розрахунку пенсії за віком взяти період розрахунку з 01.01.1998 по 31.08.2005, який становить 7 років і 8 місяців або 92 місяці;

г) в розрахунку пенсії за віком під час здійснення оптимізації виключити з початкових 92 місяців 10% (місяці з нульовими і найнижчими сумами заробітку) згідно норм чинного пенсійного законодавства;

-зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити призначення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі нового розрахунку з 17.04.2021 (з наступного дня після досягнення заявником 60- річного віку, згідно із законом);

-зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити виплату сумарної різниці недоотриманої ОСОБА_1 пенсії за новим розрахунком (за період від дня призначення пенсії і за мінусом вже виплаченої) протягом одного місяця від набрання судовим рішенням законної сили;

-зобов`язати Пенсійний фонд України видати індивідуальний правовий/юридичний акт/документ, на підставі якого територіальним органом ПФУ повинні бути вчинені дії, що зазначені вище у підпунктах;

-зобов`язати Міністерство соціальної політики України дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяви-скарги ОСОБА_1 від 20.09.2021;

-зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду у Львівській області дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяв ОСОБА_1 від 26.08.2021№02/08 та від 02.09 2021 № 01/09;

-зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду у Київській області дати ОСОБА_1 обґрунтовану і повну інформацію/пояснення із посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів щодо використаних при розрахунку 10.06.2021 її пенсії даних:

а) документа персональної справи, наявного в електронній базі даних ПФУ, і/або нормативно-правового документа, на підставі якого здійснено призначення пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021, замість 17.04.2021 відповідно до закону;

б) нормативно-правового документа (підстав) вибору значення кількості місяців заробітної плати до оптимізації - 116;

в) підстав внесення у форму "Розрахунок №: ОСОБА_1 " від 10.06.2021 нульових даних щодо заробітку позивачки за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, які є в інформаційній/електронній базі даних ПФУ і представлені у формі ОК-5;

г) підстав внесення у форму "Розрахунок №: ОСОБА_1 " від 10.06.2021 у таблицю за 2005 рік значень середньої заробітної плати по народному господарству за період з 01.03.2005 по 31.08.2005 в розмірі 13320.55000, що не відповідає значенням, встановленим нормативними документами;

-стягнути на користь ОСОБА_1 компенсацію за понесені нею судові витрати, а також втрати з бюджетних асигнувань: Міністерства соціальної політики України, Пенсійного фонду України, Головного Управління Пенсійного фонду у Львівській області, Головного Управління Пенсійного фонду у Київській області у розмірі, що буде встановлений судом на підставі наданих доказів і розрахунків, розподіливши її в рівних частках (порівну) між вказаними відповідачами;

-стягнути на користь ОСОБА_1 компенсацію, за завдану їй моральну шкоду, з бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики України та Пенсійного фонду України в однаковому розмірі - по 654960,00грн. (288,5 прожиткових мінімумів) з кожного, причому розмір цієї суми може бути уточнений судом на підставі дослідження фактичних обставин справи.

Звернення позивачки до суду з цим позовом пов`язано із неправильним призначенням позивачці пенсії, а саме, позивачка не погоджується із строком, з якого призначено їй пенсію та з розміром пенсії, яка була розрахована, як вважає позивачка з порушенням норм законодавства. Також позивачка оскаржує дії відповідачів щодо надання неповних, необґрунтованих відповідей на її заяви та скарги.

Так, позивачка вважає, що пенсія за віком має бути призначена їй з 17.04.2021, тобто з дня досягнення нею 60 років, а не з 04.06.2021, як призначив їй пенсію відповідач, ГУ ПФ України у Київській області, пов`язуючи цей день із зарахуванням коштів за платежем по договору про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (договору купівлі стажу).

Позивачка зазначає, що відповідач, Пенсійний фонд України, має здійснити новий розрахунок її пенсії за віком, при проведенні якого має включити в розрахунок пенсії за віком її заробітну плату за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, яка є відображена в електронній базі даних ПФУ у формі ОК-5; включити в розрахунок пенсії за віком достовірну величину середньої заробітної плати по народному господарству держави за березень - серпень 2005 року, яка є в інформаційній базі даних ПФУ і розмір якої повинен відповідати нормам чинного пенсійного законодавства; в розрахунку пенсії за віком взяти період розрахунку з 01.01.1998 по 31.08.2005, який становить 7 років і 8 місяців або 92 місяці; в розрахунку пенсії за віком під час здійснення оптимізації виключити з початкових 92 місяців 10% (місяці з нульовими і найнижчими сумами заробітку) згідно з нормами чинного пенсійного законодавства.

Крім того, позивачка неодноразово зверталася до кожного із відповідачів із заявами, які стосувалися призначення їй пенсії, однак, на думку позивачки жодна із отриманих нею відповідей не була повною та обґрунтованою. Тому позивачка вважає, що відповідачі як суб`єкти владних повноважень повинні надати їй вичерпні та обґрунтовані відповіді на питання, які їм були адресовані у відповідних заявах.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі № 380/23545/21 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду у Київській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 за віком з 04.06.2021.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 пенсії з урахуванням інформації Державної казначейської служби України, яка міститься у листі від 10.06.2021 щодо дня зарахування коштів за платежем, здійсненим ОСОБА_1 , на суму 15840,00грн. на виконання договору про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування №0002 від 13.05.2021.

Визнано протиправними дії Пенсійного фонду України щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 24.06.2021.

Зобов`язано Пенсійний фонд України надати повну та обгрунтовану відповідь на скаргу ОСОБА_1 від 24.06.2021 з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо надання неповної відповіді на заяву ОСОБА_1 від 26.08.2021 та від 02.09.2021.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду у Львівській області дати повну та обґрунтовану відповідь на заяви ОСОБА_1 від 26.08.2021 та від 02.09.2021 з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що спосіб порушеного права має бути ефективним і таким, що унеможливлює подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Судом першої інстанції зроблено хибні та незаконні висновки, що призвело до неправильного вирішення справи.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі № 380/23545/21 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача та представника відповідача-1, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07.04.2021 року ОСОБА_1 , позивачка, звернулась до Пенсійного фонду України у Львівській області та оформила Анкету особи для внесення (доповнення) даних(ми) в Реєстр(і) застрахованих осіб реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування для автоматичного призначення пенсії для ініціювання оформлення пенсії за віком.

13.05.2021 між позивачкою та Головним управлінням ДПС у Львівській області укладено договір про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування № 0002 від 13.05.2021 про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно до підпунктів 3.1 - 3.3 пункту 3 Договору від 13.05.2021, позивачка має здійснити доплату за період з 01.03.2005 по 31.08.2005.

19.05.2021 позивачка здійснила платіж на суму 15840,00 грн.

24.05.2021 позивачка подала до ГУ ДПС у Львівській області звіт про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь.

27.05.2021 і повторно 03.06.2021 позивачка звернулася із запитом до Державного казначейства України з проханням надати їй інформацію про рух сплачених нею 19.05.2021 коштів в "Ощадбанку".

Відповідно до інформації Державної казначейської служби України, яка міститься у листі від 10.06.2021, кошти сплачені позивачкою 19.05.2021 були перераховані на рахунок Пенсійного фонду України 20.05.2021

24.06.2021 позивачка направила заяву (скаргу) до Пенсійного фонду України щодо вчинення неправомірних дій при оформленні і розрахунку пенсії за віком та надання інформації (а.с.79-91).

Листом від 12.08.2021 Пенсійний фонд України направив позивачці відповідь на її заяву від 24.06.2021, а також копій запитуваних документів. При цьому, в своєму листі ПФУ не наводив конкретних пунктів відповідних статей і законів, які би доказували правомірність його дій, а також, не надав ніяких розрахунків щодо встановленої ним нової суми пенсії за віком в ще більш заниженому розмірі - 2549,19 грн.

20.08.2021 на пенсійний картковий рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти на суму 2549,19 грн.

25.08.2021 позивачка звернулась до ГУ ПФ України із запитом про надання копій документів, що стосуються призначення пенсії.

26.08.2021 позивачка особисто подала до ГУ ПФ України у Львівській області заяву із проханням надати пояснення та інформацію щодо обставин і методики нарахування пенсії за віком, здійсненого 10.06.2021.

28.08.2021 позивачка отримала від ГУ ПФ України у Львівській області відповідь на свою заяву від 25.08.2021.

Проте, 28.08.2021 позивачка не отримала від ГУ ПФ України у Львівській області: 1) витягу з платіжного документа (або копію документа), який би доводив зарахування 03 або 04 червня 2021 (на рахунок ПФ України суми одноразового єдиного внеску в розмірі 15840,00 грн. на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченого згідно з договором від 13.05.202; 2) копії заяви на автоматичне призначення пенсії зареєстрованої в ПФ України, згідно з якою 10.06.2021 позивачці здійснено нарахування пенсії за віком. В супровідному листі від 28.08.2021 № 1300-5211-8/76034 вказаний відділ дав наступне пояснення ненадання копій цих документів: "Відповідно до пункту 70 постанови Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55 "Деякі питання документування управлінської діяльності" установа може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються в ній, ...".

Отже, лист Відділу № 8 ПФУ від 28.08.2021 № 1300-5211-8/76034 доводить, що заява на автоматичне призначення пенсії, яка ніби була зареєстрована в ПФУ і згідно якої 10.06.2021 позивачці здійснено нарахування пенсії за віком, не була створена/подана заявником 04.06.21 або в інший день у приміщенні даного сервісного центру, а також не подавалась до інших установ/сервісних центрів структури ПФ України, оскільки позивач до них теж не зверталася.

02.09.2021 позивачка звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою з проханням надати їй пояснення та інформацію щодо обставин і методики нарахування ПФ України пенсії за віком, зокрема, щодо розрахунків, здійснених 28.08.2021 та з іншими запитаннями щодо перерахунку її пенсії 28.08.2021.

20.09.2021 позивачка звернулася до Міністерства соціальної політики України із заявою-скаргою щодо вчинення неправомірних дій Пенсійним фондом України при проведенні цим органом перевірки з питань оформлення і розрахунку пенсії за віком та надання інформації при розгляді її заяви-скарги від 24.06.2021.

Позивачка виходила з того, що контроль/нагляд за діями ПФУ належить до компетенції Мінсоцполітики. В частині І заяви-скарги від 20.09.2021 до Мінсоцполітики позивачка виклала обставини звернення скаржника до ПФУ і навела суть порушень її прав при оформленні пенсії. В частині II заяви-скарги від 20.09.2021 позивачка обґрунтувала неправомірність дій ПФ України при проведенні перевірки з питання оформлення і розрахунку її пенсії за віком та при наданні їй інформації за заявою (скаргою) від 24.06.2021, що відобразились у листі ПФ України від 12.08.2021. В частині ІІІ заяви-скарги від 20.09.2021 позивачка обґрунтувала неправомірні дії/порушення, які були вчинені ПФ України або його територіальним органом (ГУ ПФУ у Львівській області) 28.08.2021 при здійсненні перерахунку пенсії (створенні відповідних форм). В частині IV заяви-скарги від 20.09.2021 позивачка виклала свої міркування щодо обставин, які імовірно спонукали ПФ України і/або його територіальний орган вчинити неправомірні дії при оформленні, розрахунку, перерахунку і призначенні їй пенсії за віком. В частині 5 заяви-скарги від 20.09.2021 позивачка виклала додаткові зауваження щодо порушеного права скаржника і вчинених нею досудових заходів, які базувались, зокрема, на висновках Європейського суду з прав людини і Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У VI-ій, прохальній частині заяви-скарги від 20.09.2021 позивачка просила Мінсоцполітики, зокрема, про таке: зобов`язати Сектор з питань запобігання та виявлення корупції Мінсоцполітики у співпраці з Директоратом розвитку соціального страхування та пенсійного забезпечення, юридичним департаментом і відділом моніторингу за дотриманням європейських стандартів рівності, здійснити належну перевірку Пенсійного фонду України на підставі викладеного у цій заяві-скарзі від 20.09.2021 (із додатками), в межах їх компетенції, відповідно до виду представлених порушень/неправомірних дій, та встановити/перевірити факти викладені в I, II і III частині її даної заяви, надати їм юридичне/правове пояснення, прийняти відповідні рішення для відновлення її права на гідну пенсію, нараховану відповідно до закону, надати правове пояснення деяким нормам чинного законодавства з питань пенсійного забезпечення.

23.09.2021 Мінсоцполітики направило позивачці лист, в якому повідомило, що її заява-скарга від 20.09.2021 була направлена для розгляду до ПФ України.

Отже, Мінсоцполітики доручило провести перевірку правопорушень самому ПФ України.

08.10.2021 ГУ ПФ України у Львівській області направило позивачці лист, в якому не надало повного пояснення та інформації за заявою позивачки від 26.08.2021. Разом з тим, даний відповідач повідомив, що призначення і розрахунок пенсії був здійснений Головним Управлінням Пенсійного фонду України у Київській області. 14.10.2021 ГУ ПФ України у Львівській області направило позивачці лист, в якому не надало повного пояснення та інформації на всі питання за заявою позивачки від 02.09.2021. Водночас, даний відповідач повідомив, що "... за наслідками перевірки пенсійної справи перерахунок і розмір заробітної плати відкореговано розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 16 від 28.08.2021. Отже, дане повідомлення ГУ ПФ України у Львівській області щодо перерахунку пенсії, зробленого 28.08.2021 доводить неправомірність дій ПФ України, яка проявилась, зокрема, у тому, що за відсутності належного розпорядження і розрахунку за встановленими формами (без відповідного обґрунтування) ПФ України вже листом від 12.08.2021, тобто за 16 днів до видачі вказаного вище розпорядження № 16 від 28.08.2021 зменшив розмір пенсії позивачки і надіслав таку суму пенсії на рахунок ОСОБА_1

22.10.2021 ПФ України листом повідомив позивачку, що за результатами розгляду її звернення, котре надійшло з Міністерства соціальної політики України, що відповідь з порушеного питання надавалась позивачці листом Пенсійного фонду України від 12.08.2021. Це має бути обґрунтовано, але зміст листа до Мінсоцполітики був зовсім іншим, це була скарга.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1058-IV).

Частиною 1 статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з положеннями статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Відповідно до Указу Президента України від 08.11.2019 № 837/2019 "Про невідкладні заходи з проведення реформ та зміцнення держави" Пенсійним фондом України запроваджується механізм автоматичного, без звернення особи, призначення пенсій за віком при досягнення пенсійного віку. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2019 № 1084, затверджено Порядок обліку трудової діяльності працівника, фізичної-особи підприємця, фізичної особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, в електронній формі (далі - Порядок) для забезпечення права застрахованих осіб на своєчасне призначення пенсій та для цілей, передбачених законодавством.

Впровадження системи "Автоматичне призначення пенсії" надає можливість застрахованій особі подати документи для призначення пенсії через особистий кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою кваліфікованого електронного підпису. Таким чином, передбачено призначення пенсії без особистого звернення особи до територіального органу Пенсійного фонду України на підставі поданих у зверненні документів.

Як підтверджено матеріалами справи, 07.04.2021 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та оформила Анкету особи для внесення (доповнення) даних(ми) в Реєстр(і) застрахованих осіб реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування для автоматичного призначення пенсії для ініціювання оформлення пенсії за віком.

Отже, 07.04.2021 позивачка звернулася до відповідача 1 для оформленням Анкети для внесення (доповнення) даних(ми) в Реєстр(і) застрахованих осіб реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з метою автоматичного призначення пенсії для ініціювання оформлення пенсії за віком.

16.04.2021 позивачці виповнилося 60 років.

Разом з тим, станом на цю дату, тобто на день досягнення віку, за якого може бути призначена пенсія за віком позивачка мала страховий стаж 27 років 06 місяців 26 днів, при необхідному стажі 28 років. Таким чином, оскільки, як вже зазначалося судом, закон пов`язує призначення пенсії за віком із наявністю відповідного стажу, то стверджувати про те, що відповідний стаж позивачка мала на 16.04.2021, - нема підстав.

13.05.2021 між позивачкою та Головним управлінням ДПС у Львівській області укладено договір про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування № 0002, відповідно до підпунктів 3.1 - 3.3 пункту 3 якого, позивачка має здійснити доплату за період з 01.03.2005 по 31.08.2005.

19.05.2021 позивачка здійснила платіж на суму 15840,00 грн.

Відповідно до інформації Державної казначейської служби України, яка міститься у листі від 10.06.2021, кошти сплачені позивачкою 19.05.2021 відповідно до договору від 13.05.2021, на єдиний казначейський рахунок надійшли 19.05.2021, а на рахунок Пенсійного фонду перераховані 20.05.2021.

Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, при призначенні позивачці пенсії відповідач 2 не врахував часу (дня), коли позивачка здійснила платіж на суму 15840,00 на виконання договору про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування № 0002 від 13.05.2021.

До Пенсійного фонду України позивачка звернулася з такими позовними вимогами:

-визнати неправомірними дії/бездіяльність Пенсійного фонду України щодо ненадання обґрунтованих, повних і достовірних відповідей (інформації) листами від 12.08.2021 № 24027/20982/Х-03/8-2800/21 та від 22.10.2021 № 30773-31228/Х-03/8- 2800/21 у відповідь на заяви-скарги ОСОБА_1 від 24.06.2021 та від 20.09.2021;

-визнати неправомірними дії/бездіяльність Пенсійного фонду України щодо неправомірного встановлення листом від 12.08.2021 № 24027/20982/Х-03/8-2800/21 ОСОБА_1 меншого розміру пенсії (2549,19грн. замість 3503,53грн.) за наступних умов: без індивідуального правового/юридичного акта/документа, який би давав правові підстави для здійснення розрахунку і відміняв/скасовував розрахунок і призначення пенсії, здійснене ГУ ПФУ у Київській області 10.06.2021; без обґрунтованого розрахунку, який був здійснений в подальшому 28.08.2021 ГУ ПФУ у Львівській області; з повторним призначенням пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021 замість 17.04.2021 відповідно до закону;

-зобов`язати Пенсійний фонд України дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяви (скарги) ОСОБА_1 від 24.06.2021;

-зобов`язати Пенсійний фонд України дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяви-скарги ОСОБА_1 від 20.09.2021;

-зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити новий розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , при проведенні якого:

а) включити в розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 її заробітну плату за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, яка є відображена в електронній базі даних ПФУ у формі ОК-5;

б) включити в розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 достовірну величину середньої заробітної плати по народному господарству держави за березень - серпень 2005 року, яка є в інформаційній базі даних ПФУ і розмір якої повинен відповідати нормам чинного пенсійного законодавства;

в) в розрахунку пенсії за віком взяти період розрахунку з 01.01.1998 по 31.08.2005, який становить 7 років і 8 місяців або 92 місяці;

г) в розрахунку пенсії за віком під час здійснення оптимізації виключити з початкових 92 місяців 10% (місяці з нульовими і найнижчими сумами заробітку) згідно норм чинного пенсійного законодавства;

-зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити призначення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі нового розрахунку з 17.04.2021 (з наступного дня після досягнення заявником 60- річного віку, згідно із законом);

-зобов`язати Пенсійний фонд України здійснити виплату сумарної різниці недоотриманої ОСОБА_1 пенсії за новим розрахунком (за період від дня призначення пенсії і за мінусом вже виплаченої) протягом одного місяця від набрання судовим рішенням законної сили;

-зобов`язати Пенсійний фонд України видати індивідуальний правовий/юридичний акт/документ, на підставі якого територіальним органом ПФУ повинні бути вчинені дії, що зазначені вище у підпунктах.

Відповідно до матеріалів справи, позивачка звернулася до Пенсійного фонду України із заявою (скаргою) від 24.06.2021.

Відповідь на заяву позивачки Пенсійний фонд України надав листом від 12.08.2021 № 24027-20982/Х-03/8-2800/21, у якому повідомив позивачку про: час звернення позивачки із заявою про призначення пенсії за віком до ГУ ПФ України у Львівській області; відсутність необхідного страхового стажу для призначення пенсії; час надходження до ПФ України від ДПС України інформації про зарахування коштів по договору від 13.05.2021 (03.06.2021); час призначення пенсії(04.06.2021); порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії; про виявлення допущеної помилки при розрахунку заробітної плати для визначення розміру пенсії; про вчинені дії при обчисленні пенсії позивачки.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про звернення громадян" обов`язком суб`єкта, якому адресовано звернення є, зокрема, об`єктивна, всебічна і вчасна перевірка заяви чи скарги.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, Пенсійний фонд України повинен надати повну відповідь на скаргу позивачки від 24.06.2021.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій Пенсійного фонду України щодо неправомірного встановлення листом від 12.08.2021 № 24027/20982/Х-03/8-2800/21 ОСОБА_1 меншого розміру пенсії (2549,19грн. замість 3503,53грн.) за наступних умов: без індивідуального правового/юридичного акта/документа, який би давав правові підстави для здійснення розрахунку і відміняв/скасовував розрахунок і призначення пенсії, здійснене ГУ ПФУ у Київській області 10.06.2021; без обґрунтованого розрахунку, який був здійснений в подальшому 28.08.2021 ГУ ПФУ у Львівській області; з повторним призначенням пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021 замість 17.04.2021 відповідно до закону та зобов`язання Пенсійний фонд України здійснити новий розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , при проведенні якого: а) включити в розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 її заробітну плату за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, яка є відображена в електронній базі даних ПФУ у формі ОК-5; б) включити в розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 достовірну величину середньої заробітної плати по народному господарству держави за березень - серпень 2005 року, яка є в інформаційній базі даних ПФУ і розмір якої повинен відповідати нормам чинного пенсійного законодавства; в) в розрахунку пенсії за віком взяти період розрахунку з 01.01.1998 по 31.08.2005, який становить 7 років і 8 місяців або 92 місяці; г) в розрахунку пенсії за віком під час здійснення оптимізації виключити з початкових 92 місяців 10% (місяці з нульовими і найнижчими сумами заробітку) згідно норм чинного пенсійного законодавства; про зобов`язання Пенсійний фонд України здійснити призначення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі нового розрахунку з 17.04.2021 (з наступного дня після досягнення заявником 60- річного віку, згідно із законом); зобов`язання Пенсійний фонд України здійснити виплату сумарної різниці недоотриманої ОСОБА_1 пенсії за новим розрахунком (за період від дня призначення пенсії і за мінусом вже виплаченої) протягом одного місяця від набрання судовим рішенням законної сили; зобов`язання Пенсійний фонд України видати індивідуальний правовий/юридичний акт/документ, на підставі якого територіальним органом ПФУ повинні бути вчинені дії, що зазначені вище у підпунктах, то суд зазначає таке.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 (дал-Положення №280) Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) передбачено, що заява, зокрема, про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр) (п.1.1). Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи(п.4.3).

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 до функцій управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь входить призначення пенсій.

Отже, повноваження в частині, що стосуються призначення пенсії покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

Стосовно територіальних органів Пенсійний фонд України в межах, визначених п.6 Положення №280 організовує, координує та контролює їх роботу щодо: забезпечення додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення; забезпечення надходжень від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень відповідно до законодавства; внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб та їх використання; здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством; стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів; застосування фінансових санкцій, передбачених законом; призначення (перерахунку) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці; забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством; обліку коштів Пенсійного фонду України, ведення статистичної та бухгалтерської звітності; надання страхувальникам та застрахованим особам інформації, визначеної законодавством.

З мотивів вищенаведеного, вказані позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки Пенсійний фонд України, як центральний орган не уповноважений вчиняти будь-які дії, пов`язані із призначенням пенсії.

Згідно з ч.2 ст.103 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" державне регулювання та нагляд у порядку, передбаченому законодавством, здійснюють за дотриманням норм цього Закону щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі та щодо взаємодії Пенсійного фонду з фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, і його структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад.

Відповідно до п.21 абзацу 4 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №423 Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань здійснює державне регулювання та нагляд за дотриманням закону щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій у солідарній системі та щодо взаємодії Пенсійного фонду України з фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, на Мінсоцполітики покладається завдання щодо здійснення нагляду за дотриманням уповноваженими суб`єктами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме виявлення та запобігання порушенням вимог цього Закону.

Водночас відповідно до ч.1 ст.105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Як вже зазначалося судом, територіальні органи Пенсійного фонду України, зокрема, в частині призначення пенсій, підконтрольні Пенсійному фонду України.

У скарзі від 20.09.2021, адресованій Мінсоцполітики, ОСОБА_1 вказала про порушення територіальним органом Пенсійного фонду України норм пенсійного законодавства при призначенні їй пенсії.

Таким чином, Мінсоцполітики, скерувавши скаргу ОСОБА_1 про порушення територіальним органом Пенсійного фонду України норм законодавства про пенсійне забезпечення, для розгляду до Пенсійного фонду України діяло в межах повноважень, визначених ст.105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому суд не вважає, що Мінсоцполітики порушило норму ч.4 ст.7 Закону України "Про звернення громадян", оскільки у скарзі від 20.09.2021 позивачка оскаржила дії територіального органу Пенсійного фонду України, а не Пенсійного фонду України чи його посадових осіб безпосередньо.

До Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Хліпальська В.В. звернулася з вимогами про визнання неправомірними дій/бездіяльності Головного управління ПФУ у Львівській області щодо ненадання обґрунтованих повних і достовірних відповідей (інформації) листами від 08.10.2021 № 14427-12687/Х-52/8-1300/21 та від 14.10.2021 №14849-13136/Х-53/8-1300/21 у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 26.08.2021 № 02/8 та від 02.09.2021 №01/09; зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду у Львівській області дати повну, обґрунтовану і конкретну відповідь на всі пункти заяв ОСОБА_1 від 26.08.2021№02/08 та від 02.09.2021 № 01/09.

Розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №16 від 28.08.2021 за наслідками перевірки пенсійної справи позивачки відкореговано перерахунок і розмір заробітної плати для призначення пенсії. Внаслідок цього розпорядження розмір пенсії позивачки зменшився з до 3503,53грн. до 2549,19грн. Отримання інформації про призначення пенсії в розмірі меншому, ніж позивачка очікувала, позивачка звернулася із заявою від 26.08.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі також відповідач 1). У цьому запиті позивачка просила видати їй належним чином засвідчені копії документів, а також надати відповіді на питання щодо того, чи подана нею заява від 07.04.2021 зареєстрована та відображена в персональній електронній обліковій картці позивачки, чи є ці документи доступними в однаковій мірі Личаківському відділу обслуговування громадян, Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області та Пенсійному фонду України та яка з цих установ обмежена у праві приймати рішення щодо зміни даних; яка з трьох вказаних установ є держателем та розпорядником рахунку на який податковий орган перерахував сплачені позивачкою кошти 19.05.2021; який суб`єкт облікував поступлені від податкового органу та сплачені позивачкою кошти 19.05.2021; дату відображення у персональній електронній картці позивачки сплачені нею 19.05.2021 кошти; щодо назви установи та персональні дані спеціаліста, де, коли, яким була зареєстрована заява на призначення позивачці пенсії; персональні дані спеціаліста чи керівника, назву установи, які прийняли рішення про призначення пенсії позивачці з 04.06.2021; персональні дані спеціаліста чи керівника, назву установи, які здійснили розрахунок пенсії позивачки 10.06.2021 та видали наказ про призначення пенсії.

На заяву позивачки від 26.08.2021 відповідач 1 надав відповідь у листі від 08.10.2021. В цьому листі відповідач повідомив позивачку, що копії запитуваних нею документів їй вже було скеровано листом від 28.08.2021. Водночас з листа від 08.10.2021 видно, що відповідач 1, на жодне із поставлених у заяві від 26.10.2021 запитань відповіді не надав.

02.09.2021 позивачка знову звернулася і заявою до відповідача 1, в якій просить надати відповіді на тридцять запитань, які стосуються реквізитів установи ПФ України; причин перерахунку пенсії позивачки 28.08.2021; в чому полягала помилка, яка стала підставою для перерахунку пенсії позивачки 28.08.2021 та обґрунтувати методику перерахунку пенсії; вказати персональні дані особи, яка здійснила перерахунок пенсії позивачки; чому і на якій правовій підставі в розрахунку пенсії від 28.08.2021 не вказано заробітної плати позивачки з 01.08.1998 по 30.06.2000; чому не зазначається коефіцієнт заробітної плати за період з 01.08.1998 по 30.06.2000; пояснення розрахунку коефіцієнта заробітної плати при умові купівлі стажу за період з 01.03.2005 по 31.08.2005; пояснення розрахунку коефіцієнтів заробітної плати за період з 01.03.2005 по 31.08.2005 та вказання в розрахунку від 28.08.2021 величини середньої заробітної плати по народному господарству в сумі 12349,97грн. за період з 01.03.2005 по 31.08.2005; правове обґрунтування, на підставі якого відповідач повинен при здійсненні оптимізації розрахунку пенсії виключати дані про заробітну плату з 01.01.1998 по 30.06.2000 та причини, чому із заробітку позивачки було виключено період з 01.01.1998 по 30.06.2000; правове обґрунтування, обставини та пояснення щодо включення в розрахунок пенсії позивачки 83 місяці з 01.01.1998 по 30.06.2000, але без урахування заробітної плати з метою оптимізації для знаходження індивідуального коефіцієнту; пояснення щодо умисного заниження індивідуального коефіцієнта для обчислення пенсії; персональні дані керівника та назву установи, що видали розпорядження від 28.08.2021; правові підстави щодо встановлення реєстраційного номера перерахунку пенсії ідентичного до номера рішення про призначення пенсії; призначення пенсії з 04.06.2021, а не з 17.04.2021; пояснення щодо суті уточнення даних в ЕПС та відсутності підстави перерахунку пенсії в рішенні від 28.08.2021; підстави перерахунку пенсії від 28.08.2021; спростувати твердження позивачки, що дії органу Пенсійного фонду щодо призначення та перерахунку пенсії позивачки з порушенням законодавства свідчать про їх замовний характер та непрозорість форм, розрахунків з метою протиправного нарахування пенсії; спростувати твердження позивачки, що дії органу Пенсійного фонду щодо призначення та перерахунку пенсії позивачки є протиправними; пояснення чи застосування ст.40 та ст.65 Закону України №1058 є дискримінаційними, оскільки обмежують право використати заробітну плату для розрахунку пенсії з інформаційної бази даних пенсійного органу з 01.01.1998 по 31.122002, яка вже є відображена в формі ОК-5 на підставі довідок підприємств.

На заяву позивачки від 02.09.2021 відповідач1 відреагував листом від 14.10.2021, якому повідомив позивачку про: перебування на обліку з 04.06.2021, дату звернення із заявою про призначення пенсії, стаж позивачки, необхідний стаж для призначення пенсії, укладення договору від 13.05.2021; повноваження щодо засвідчення копій документів установою Пенсійного фонду; основи правового регулювання обліку ЄСВ, формування реєстру застрахованих осіб; систему персоніфікованого обліку; використання помісячних коефіцієнтів заробітної плати та врахування заробітної плати за весь період страхового стажу; оптимізацію заробітку; обставини призначення пенсії позивачці, а також пояснення, що при первинному призначенні пенсії було допущено помилку, бо за період з 01.03.2005 по 31.08.2005 було вказано заробітну плату 60тис.грн. замість 6тис.грн.

Таким чином, на жодне із поставлених позивачкою запитань у заяві від 02.09.2021, відповідач 1 відповіді не надав, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_1 звернулася з вимогами про визнання неправомірними дій/бездіяльності Головного управління ПФУ у Львівській області щодо здійснення неправомірного перерахунку пенсії за віком 28.08.2021, що був проведений без відповідного індивідуального правового/юридично обґрунтованого акта/документа, який би давав/обґрунтовував правові підстави для здійснення такого перерахунку пенсії позивачки за віком і скасовував розрахунок і призначення пенсії за віком, встановлені ГУ ПФУ у Київській області 10.06.2021; визнання неправомірними дій/бездіяльності Головного управління ПФУ у Львівській області щодо вчинення наступних неправомірних дій при розрахунку (перерахунку) 28.08.2021 пенсії за віком, які спричинили зменшення розміру пенсії позивачки: необґрунтований і неузгоджений із позивачкою вибір кількості місяців заробітної плати до оптимізації; не врахування при розрахунку даних щодо заробітку позивачки за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, які є в інформаційній/електронній базі даних ПФУ; використання при розрахунку індивідуального коефіцієнта за період з 01.03.2005 по 31.08.2005 необґрунтованих значень середньої заробітної плати по народному господарству, що не відповідає встановленим нормативними документами значенням; неправомірне призначення пенсії позивачки за віком з дати 04.06.2021 замість 17.04.2021 відповідно до закону.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для проведення перерахунку пенсії позивачки 28.08.2021 стало виявлення помилки відповідачем 1. Цю помилку було виявлено за результатами розгляду звернення позивачки від 24.06.2021. Про це зазначено у відповіді ГУ ПФ України у Львівській області від 14.10.2021 та відповіді Пенсійного фонду України від 14.10.2021. Так, відповідач 1 та Пенсійний фонд України, відповідач 3, у вказаних відповідях повідомив позивачку про наявність помилки при призначенні пенсії, яка полягала в тому, що при первинному призначенні пенсії було допущено помилку, бо за період з 01.03.2005 по 31.08.2005 було вказано заробітну плату 60тис.грн. замість 6тис.грн. Таким чином, відповідач 1, здійснюючи перерахунок пенсії позивачки від 28.08.2021 протиправних дій не вчиняв, оскільки у такий спосіб виправив власну помилку.

Щодо вибору місяців до оптимізації заробітної плати та не врахування при розрахунку даних щодо заробітку позивачки за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, які є в інформаційній/електронній базі даних ПФУ

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де

П - розмір пенсії, грн;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, грн;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 зазначеного Закону.

Зі змісту ст. 40 цього ж Закону видно, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії також може враховуватися заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

Якщо страховий стаж особи після 01.07.2000 становить менше як 60 місяців, окрім заробітку за даними системи персоніфікованого обліку, для обчислення пенсії обов`язково враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв на підставі довідки підприємства чи архівної установи.

Оптимізація - це виключення невигідних місяців заробітку при призначенні пенсії.

Позивачка зазначає, що при розрахунку пенсії 28.08.2021 відповідач 1 не відобразив достовірну інформацію про її заробіток за період з 01.01.1998 по 30.06.2000, яка наявна (облікована) в електронній базі даних відповідача1.

У матеріалах справи є інформація про те, що позивачка отримувала заробітну плату за період з 01.01.1998 по 30.06.2000 з перервами.

З цього приводу суд зазначає, що для обчислення пенсії може враховуватися заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000. Однак, визначальними умовами при цьому є бажанням пенсіонера та підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Позивачка не надала доказів, а саме документів, які засвідчують її волевиявлення щодо застосування зазначеної норми щодо дотримання цих умов при призначенні пенсії. Водночас суд наголошує, що при цьому Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачає повноваження органу Пенсійного фонду України самостійно без бажання пенсіонера враховувати заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000.

Відповідно до Договору №О002 про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування від 13.05.2021, укладеного між ОСОБА_1 та ГУ ДПС у Львівській області, на момент підписання цього договору розмір мінімальної заробітної плати становить 6000,00грн., розмір ЄСВ 22%, мінімальний страховий внесок 1320,00грн., максимальний розмір ЄСВ 19800,00грн. З цього Договору також видно, що ОСОБА_1 , сплатила ЄСВ за попередній період з 01.03.2005 по 31.08.2005.

З розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 від 28.08.2021 видно, що з 01.03.2005 по 31.08.2005 у графі "Заробітки" вказано " 6000.00000", що становить розмір мінімальної заробітної плати на момент підписання Договору №О002 від 13.05.2021.

Відповідно індивідуальний коефіцієнт заробітної плати (Кзп) в розумінні норми ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розраховується діленням фактичної, в розрізі кожного місяця, заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески, на середню заробітну плати (доходу) в України за відповідні місяці.

23.06.2021 затверджено показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії у розмірі 12349 гривень 97 копійок. Саме такий показник вказано у розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 від 28.08.2021.

Відповідно розраховано індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, який становить 0,48583 за місяць у періоді з 01.03.2005 по 31.08.2005.

Щодо позовних вимог про стягнення компенсації за завдану позивачу моральну шкоду апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до вимог статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства України, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі, інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не наведено жодного факту моральних страждань, не доведено причинного зв`язку між діями відповідача та спричиненням фізичних та моральних страждань, а також не наведено жодних доказів у чому полягає спричинена, на думку позивача, шкода, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись ст. 308, 310, 311, 313, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі № 380/23545/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді С. П. Нос
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 16.08.2022 року