Справа № 420/9455/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9455/22
УХВАЛА

15 серпня 2022 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову по справі №420/9455/22 за його позовом до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2д) та Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 10) про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2д) та Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 10) про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

До Одеського окружного адміністративного суду 11 серпня 2022 року, надійшла заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову по справі №420/9455/22, в який позивач просив: забезпечити позов шляхом заборони Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради при підготовці проєкту рішення до виконавчого комітету Одеської міської ради «про демонтаж тимчасових споруд», вносити у проєкт рішення пересувні тимчасові споруди позивача (а саме: пересувна тимчасова споруда 6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт прив`язки № НОМЕР_2 за договором № ТС-315/21; пересувна тимчасова споруда 6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт прив`язки № НОМЕР_3 за договором № ТС-316/21; пересувна тимчасова споруда 7,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт прив`язки № 01-08/1117 за договором № ТС-1087/19) та виносити їх на розгляд виконавчому комітету Одеської міської ради у перелік об`єктів, які підлягають демонтажу до ухвалення рішення у справі та вступу його у законну силу, а також заборонити Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради укладати договори на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд та елементів торгівлі з іншими зацікавленими особами на місцях відповідно до яких розглядається даний позов у суді до ухвалення рішення у справі.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що позивач звернувся до суду у зв`язку з відмовою на продовження строку дії договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності. Договори на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності дійсні до 24.10.2022 року. У зв`язку з тим, що позивач отримав відмову. Він звернувся до суду з вказаним позовом.

Так, позивач зазначає, що провадження у справі відкрито в спрощеному позовному, та триватиме відповідно до ст. 258 КАС України протягом 60 днів, а після винесення рішення, потрібен ще час для набрання рішенням законної сили, строки дії паспортів прив`язки та договорів сплинуть. Три пересувні тимчасові споруди позивача, відповідно до Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених ОМР від 09.10.2013 року № 3961-VI будуть вважатись, як такі, що розміщаються протиправно, а протиправно розміщені споруди підлягають внесенню до проекту виконавчого комітету ОМР для подальшого демонтування.

Позивач зазначає, що 02.08.2022 року звернувся до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР із заявою, в якій просив при підготовці проекту рішення до виконавчого комітету ОМР «про демонтаж тимчасових споруд», не вносити у проект рішення пересувні тимчасові споруди позивача та не вносити їх на розгляд виконавчому комітету ОМР у перелік об`єктів, які підлягають демонтажу до ухвалення рішення у справі.

Однак, 08.08.2022 року від Управління надійшла відповідь, в якій зазначено, що якщо буде винесена ухвала суду про забезпечення позову, Управлінням будуть вжиті заходи щодо не внесення до проекту рішення виконавчого комітету Одеської міської ради «Про демонтаж» пересувних тимчасових споруд позивача.

Також, позивач звертає увагу суду, що демонтування пересувних тимчасових споруд позивача призведе до того, що позивач зовсім втратить можливість на продовження договорів та паспортів прив`язок. У разі винесення постанови про демонтаж, позивач буде вимушений демонтувати вказані споруди, що призведе до великих втрат та повного знищення вказаних пересувних тимчасових споруд, та їх пошкодженню, що унеможливить привести їх у первісних стан.

Розглянувши матеріали цієї заяви, проаналізувавши норми права, що регулюють спірні правовідносини та мають бути до них застосовані, суд доходить висновку, що заява позивача нен належить задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або буде знаходитись справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності забезпечення позову, співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи, інтереси позивача та інших осіб, суд виходить з такого.

Так, суд встановив, що підставою звернення до суду є відмова відповідачів у продовженні строку дії паспорті прив`язки тимчасових споруд, строк яких закінчується 01.10.2022 року, 24.10.2022 року, відповідно.

Відповідно до п. 1.4. Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених Одеською міською радою від 09.10.2013 року № 3961-VI, протиправно розміщена тимчасова споруда тимчасова споруда, яка характеризується хоча б однією з наступних ознак:

1. Розміщується без отримання оформленого у встановленому порядку паспорту прив`язки,

2. Розміщується без укладеного з Уповноваженим органом договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасової споруди, або термін дії якого закінчився,

3. Продовжує розміщуватись після закінчення терміну дії паспорту прив`язки, у тому числі у випадку анулювання паспорту прив`язки чи відмови у його продовженні або його недійсності.

Відповідно до п. 16.1 вказаних Правил, підставою для проведення демонтажу тимчасової споруди та/або елементу торгівлі є протиправність їх розміщення відповідно до п. 1.4 цих Правил.

Відповідно до п. 2.1 Правил, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, готує та подає в установленому порядку проекти рішень виконавчого комітету Одеської міської ради щодо демонтажу протиправно розміщених тимчасових споруд, та на підставі рішень виконавчого комітету Одеської міської ради організовує та здійснює та позивач, звернувшись до відповідача - Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради із заявою про не внесення у проєкт рішення до Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про демонтаж» його пересувних тимчасових споруд, отримав відмову, та Управлінням зазначено, що ним будуть вжиті заходи щодо не внесення до проєкту рішення Виконавчого комітету ОМР «Про демонтаж».

Тобто тільки після закінчення строку дії паспортів прив`язки, а саме: після дат 01.10.2022 року та 24.10.2022 року, відповідно, тимчасові споруди будуть вважатися, що розміщені протиправно, та у Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради виникне право готувати в установленому порядку проєкт щодо демонтажу протиправно розміщених тимчасових споруд.

Станом на 11.08.2022 року суду не надано доказів реальної загрози щодо демонтажу тимчасових споруд позивача та укладання з іншими суб`єктами господарювання договорів на право тимчасового користування місцями, на яких розміщені тимчасові споруди позивача. Вірогідність демонтажу тимчасових споруд не є реальною загрозою виникнення ускладнень чи неможливості виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення адміністративного позову мають бути співмірними заявленим позовним вимогам.

У цьому випадку співмірність не передбачає належне співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову (заборона відповідачу вчиняти певні дії) з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (яких на час розгляду та вирішення заяви не існує).

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави стверджувати, що відповідач буде діяти не у спосіб та порядок, передбачений Правилами розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених Одеською міською радою від 09.10.2013 року № 3961-VI, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява позивача про забезпечення позову не належить задоволенню.

Керуючись ст.ст.150,151,154,156, 256,295,297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по справі, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки передбачені статтями 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Суддя Л.Р. Юхтенко