Справа № 320/7810/20
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 320/7810/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

15 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці Держмитслужби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Житомирської митниці Держмитслужби України про скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Житомирської митниці Держмитслужби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів/2020/300030/2 від 11.08.2020 та картки відмови в прийняті митної декларації/2020/00496 від 31.07.2020, картки відмови в прийняті митної декларації UA100530/2020/00505 від 01.08.2020, картки відмови в прийняті митної декларації UA100530/2020/00540 від 03.08.2020.

23 лютого 2022 року Житомирський окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ФОП ОСОБА_1 подано до відділу митного оформлення №1 митного поста «Житомир» Київської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA100530/2020/036430 від 03.08.2020 щодо митного оформлення товару стрейч плівка з полімерів етилену технічна для пакування палет.

Так, до митної декларації надані наступні документи: пакувальний лист № б/н від 24.07.2020; платіжний документ Swift, що підтверджує оплату вартості товару від 23.07.2020; міжнародна автомобільна накладна (CMR) №570794 від 24.07.2020; довідка про вартість транспортних послуг №28-1/28/20 від 28.07.2020; калькуляції продукції б.н. від 24.07.2020, прайс-лист б.н. від 22.07.2020; додаткова угода №1 від 26.08.2016; додаткова угода №2 від 09.02.2018; додаткова угода №3 від 27.12.2018; додаткова угода №4 від 31.07.2019; додаткова угода №6 від 03.01.2020; контракт №20012016 від 20.01.2016; специфікація №135/1 від 24.07.2020 до контракту №20012016 від 20.01.2016, разовий договір-замовлення на здійснення транспортного перевезення №2020-018 від 24.07.2020; фактура FVEXP/0126/20 від 24.07.2020; копія митної декларації країни відправлення №20PL445010E1098707 від 24.07.2020; лист-пояснення, чому саме вартість товару зазначена у рахунку-проформі та вартість фактично відвантаженого товару відрізняється одна від одної.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом винесене рішення про коригування митної вартості UA100530/2020/300030/2 від 11.08.2020 , яким скориговано митну вартість товару стрейч плівка з полімерів етилену технічна для пакування палет на рівні 1,05 EUR/кг. При цьому, у графі 33 рішення зазначені підстави для коригування митної вартості товару, а саме сума сплачених коштів за ввезений товар, зазначена у наданому декларантом платіжному дорученні не відповідає вартості товару, вказаній у товаросупровідних документах.

Відповідно до специфікації і №135/1 від 24.07.2020 до зовнішньоекономічного договору (від 20.01.2016 №20012016) ціна товару становить 20495,70 євро, оплата за товар здійснюється попередньо 100%, тобто 20495,70 євро. Таку ж суму містить рахунок - фактура № РУЕХР/0126/20 від 24.07.2020, тобто 20495,70 євро.

Проте відповідно до наданого декларантом платіжного документа від б/н здійснено оплату 20520 євро, що не відповідає сумі, зазначеній в товаросупровідних документах. При цьому, в платіжному документі відсутнє посилання на рахунок, згідно з яким здійснюється оплата коштів.

Також, відповідачем сформовані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA100530/2020/00496 від 31.07.2020, картки відмови в прийняті митної декларації UA100530/2020/00505 від 01.08.2020, картки відмови в прийняті митної декларації UA100530/2020/00540 від 03.08.2020, відповідно до яких повідомлено про відмову у митному оформленні товарів з таких причин:

- із допущеними помилками при заповненні гр.49 митної декларації, ( не заповнено графу 49, при цьому задекларований товар розміщено на складі тимчасового зберігання) та неподанням декларантом письмового звернення щодо внесення змін до митної декларації чи її відкликання, чим порушено вимоги ст.. 257, 266, 269 МК України , Положення про митну декларацію та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа;

- у зв`язку із помилками при заповненні гр.15 митної декларації, та неподанням декларантом письмового звернення щодо внесення змін до митної декларації чи її відкликання, чим порушено вимоги ст.. 257, 266, 269 МК України , Положення про митну декларацію та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа;

- декларантом заявлена митна вартість товару №1 не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, чим порушено вимоги ст.52, 53 МК України. У зв`язку з чим, прийнято рішення про коригування митної вартості 11.08.2020 № UA100530/2020/300042/2. Дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги ст. 266, 289, 293 МК України і ст. 57 ПК України.

Не погоджуючись з такими рішенням та картками відмови позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженого рішення та карток відмови діяв не на підставі, не в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, а відтак рішення та картки відмови прийняті не обґрунтовано, без урахування усіх обставин що мають значення для прийняття рішення та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 248 Митного кодексу України (МК України) встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.

Згідно із ст. 334 МК України органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов`язані надавати органам доходів і зборів документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.

Частиною 1 ст. 335 МК України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості при перевезенні повітряним транспортом: стандартний документ перевізника, передбачений укладеними відповідно до закону міжнародними договорами в галузі цивільної авіації (генеральна декларація); документи, що містять відомості про товари, які перевозяться на борту (вантажні відомості, авіаційні вантажні накладні); документ, що містить відомості про припаси (бортові припаси) та про кількість припасів (бортових припасів), завантажених на борт судна та вивантажених з нього; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи (за наявності їх у перевізника) на товари, що перевозяться; визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності) відомості про знаки національної належності та реєстраційні знаки судна, номер рейсу, маршрут польоту, пункт вильоту та пункт прибуття судна; відомості про найменування підприємства (організації, установи), що експлуатує судно, та кількість членів екіпажу; список пасажирів із зазначенням їх кількості на судні, прізвищ та ініціалів, пунктів посадки та висадки; відомості щодо багажу пасажирів (пасажирська відомість); найменування товарів, номери вантажних накладних, кількість місць за кожною накладною, пунктів завантаження та пунктів вивантаження товарів; відомості про наявність (відсутність) на борту судна товарів, ввезення яких на митну територію України заборонено або обмежено, включаючи валютні цінності, наявні у членів екіпажу, лікарські засоби, до складу яких входять наркотичні, сильнодіючі засоби, психотропні та отруйні речовини; відомості про наявність (відсутність) на борту судна небезпечних товарів, зброї, боєприпасів.

Згідно з ч. 3 ст. 335 МК України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Так, ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Відповідно до переліку даних документів, наведеного в частині другій даної статті, такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу виокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Частинами 4, 5 ст. 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України визначено перелік складових митної вартості. Але зазначено, що ці складові (додаткові витрати) повинні додаватись до ціни товару для визначення митної вартості лише в тому випадку, коли вони не були включені до ціни товару.

Статтею 57 МК України передбачено що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є офіційним дилером та безпосереднім імпортером продукції повного товариства «Gruplast Gruba» Spolka Jawna на український ринок.

Так, між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та «Gruplast Gruba» Spolka Jawna (постачальник) укладений контракт № 20012016 від 20.01.2016, предметом якого є поставка стрейч плівки ПЕ, поліетиленових пакетів та інших поліетиленових виробів.

На виконання умов контракту №20012016 від 20.01.2016 між сторонами правочину оформлена специфікація №135/1 від 24.07.2020, відповідно до якої поставці підлягав товар: 1) стрейч плівка поліетиленова технічна за ціною 0,90 євро за кілограм, всього 6008 кг на загальну суму 5407,20 євро; 2) стрейч плівка поліетиленова технічна за ціною 0,90 євро за кілограм, всього 8388 кг на загальну суму 7549,20 євро; 3) стрейч плівка поліетиленова технічна за ціною 0,90 євро за кілограм, всього 8377 кг на загальну суму 7539 євро. Загальна сума поставки товару за специфікацією складає 20495,70 євро.

Вказана вартість партії товару у сумі 20495,70 євро також підтверджується фактурою FVEXP/0126/20 від 24.07.2020.

Згідно рахунку-проформи від 20.07.2020 FPRO/0330/20 від 20.07.2020 його було оформлено на 20520,00 євро.

Згідно з випискою з рахунку ФОП ОСОБА_1 перераховано на користь "Gruplast Gruba" Spolka Jawna за контрактом № 20012016 від 20.10.2016 у розмірі 20520,00 євро.

Так, з метою перевезення вантажу, зокрема, і товару, між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та ТОВ "МАГ ТРАНС" (перевізник) було укладено разовий договір-замовлення №2020-018 про здійснення транспортного перевезення. За умовами цього договору вартість послуг перевезення становить 30000,00 грн.

Згідно довідки про транспортні витрати їх вартість за маршрутом м.Колбієль (Польща) - м.Житомир (Україна) становить 30000,00 грн.

При поданні до митного органу митної декларації №UA100530.2020.049262 від 07.10.2020, декларантом заявлено митну вартість товарів згідно ціни поставки по специфікації № 141 від 05.10.2020 і обраний метод її визначення основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) (п.1 ч. 1ст. 57 МК України).

Так, ціна товару за специфікацією № 141 від 05.10.2020 склала 21 787,90 євро, а вартість послуг транспортного перевезення з Колбель до Ягодину - 550 євро. Враховуючи курс євро до гривні 33,4822, то митна вартість товару склала (21787,90 + 550,00) Ч 33,4822 = 747 922,04 грн.

Згідно умов контракту №920012016 від 20.01.2016, оплата товару проводиться у формі попередньої оплати, яка в свою чергу формується на підставі рахунку-проформи №РРЯО/0330/20 від 20.07.2020, який був наданий під час митного оформлення.

При цьому, постачальник є виробником імпортованого товару, і він не може виготовити плівку чітко на суму передоплати. Разом з тим, позивач фактично на підставі рахунку-проформи сплатив грошові кошти 20520,00 євро відповідно до платіжного доручення Swift 23.07.2020, проте, під час фактичного виготовлення та підписання специфікації №135/1 датованої від 24.07.2020 плівки отримано менше, а саме на суму 20495,70 євро. Крім того, під час митного оформлення було надано лист-роз`яснення №903/08/2020-1 від 03.08.2020 з приводу виникнення такої розбіжності в сумі (розбіжність на 24,3 євро).

Стосовно відсутності посилання у платіжному дорученні на рахунок згідно якого було здійснено передоплату, то Міжнародне платіжне доручення Swift, у графі «70» має обмежену кількість внесення символів, тому головною Інформацію між Покупцем та Постачальником у міжнародних правовідносинах є саме посилання на номер та дата контракту, а не його рахунок чи проформу.

Щодо посилання відповідача на не зазначення у довідці на транспортні витрати Інформації, який саме товар переміщувався, його асортимент та вага, то у відповідності до довідки про транспортні витрати, яка була надана під час митного оформлення довідка №28-1/28/20 від 28.07.2020 йдеться посилання на договір-замовлення №2020-018 від 24.07.2020, який також був наданий для митного оформлення, в п. 1.6. вказано: назву вантажу, його вагу та кількість - пакувальні матеріали на піддонах, 19 шт, вага до 22,8 т. При цьому, слід наголосити, що під час митного оформлення було також надано CMR, в якій також міститься Інформація про найменування вантажу, його вагу, кількість місце завантаження та розвантаження.

Щодо посилання відповідача у рішенні про коригування, щодо спрацювання ЄАІС та про наявність інформації про розмитнення ідентичних товарів за ціною вище, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що ціни на товар який імпортований формуються на підставі прайс-листа постачальника, а також ціна на даний товар формується на підставі "катіровок" у відповідності до інформації, яка формується Independent Commodity Intelligence І Services, згідно яких зазначено діапазон цін на поліетилен С4 Франко-док Північно-Західна Європа 775-800 євро/тонна, або 0,75 - 0,80 євро/кг.

При цьому, визначення ціни на кожну окрему партію товару визначається сторонами контракту на власний розсуд, зважаючи на обсяги постачання, котирування цін на сировину, технічних характеристик товару тощо.

Проте, відповідач, при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення встановлено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визначеною за ціною договору, оскільки декларантом не надано витребуваних митним органом додаткових документів та митниця володіє інформацією про вартість товару на рівні 1,05 євро/кг.

Однак, при зверненні до митного органу щодо оформлення партії товару декларантом були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару. Натомість, відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів щодо повноти і достовірності заявлених числових показників митної вартості.

Враховуючи вище викладене, подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а митним органом не надано належного обгрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару та необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставну відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митним органом митної вартості товару із застосуванням резервного методу визначення такої вартості.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці Держмитслужби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.