Справа № 280/823/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2022 року

м. Київ

справа №280/823/21

адміністративне провадження № К/990/21324/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив: визнати протиправним та скасувати рішення Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - Третя кадрова комісія) від 19 листопада 2020 року №88 про неуспішне проходження ним атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки, з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснення повноваження прокурора; визнати протиправним та скасувати наказ керівника Запорізької обласної прокуратури від 24 грудня 2020 року №2491к про звільнення його з 29 грудня 2020 року з посади прокурора Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області; поновити його з 30 грудня 2020 року в органах Запорізької обласної прокуратури та на посаді прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області або на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями в органах Запорізької обласної прокуратури; стягнути із Запорізької обласної прокуратури на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, 200000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу та інші судові витрати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Третьої кадрової комісії від 19 листопада 2020 року №88 про неуспішне проходження прокурором Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснення повноваження прокурора. Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури 24 грудня 2020 року №2491к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Якимівського відділу Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області з 29 грудня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 в органах Запорізької обласної прокуратури з 30 грудня 2020 року на посаді прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області або на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями в органах Запорізької обласної прокуратури. Стягнуто із Запорізької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 30 грудня 2020 року по 09 червня 2021 року у розмірі 96502,06 грн. В іншій частині позову відмолено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено в позові.

08 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Авраменко А.С. повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права. Заявник просить переглянути оскаржене судове рішення на підставі пунктів 1,3 частини четвертої статті 328 КАС України скасувати його та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Предметом спору у цій справі є правомірність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурора та наказу про звільнення прокурора з цих підстав з органів прокуратури.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Вирішуючи спір та відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до висновку Верховного Суду щодо застосування положень підпункту 2 пункту 19 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19 вересня 2019 року №113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон №113-ІХ) у системному зв`язку з пунктом 9 частини першої статті 51 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VII), сформованому у справах №№160/6204/20, 440/2682/20 та 200/5038/20-а, предметом спору у яких було правомірність звільнення прокурора з органів прокуратури через неуспішне проходження ним атестації.

Верховний Суд відхиляє аргументи касаційної скарги щодо незастосування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, сформованих у справах №580/2357/20, 640/9398/20, 280/5009/20, так як заявником не конкретизовано норми щодо якої такий висновок сформовано, а лише наведені окремі цитати з цих рішень. Водночас зміст наведених прикладів постанов Верховного Суду свідчить про те, що правову позицію висловлено, з урахуванням особливостей обставин цих справ, що мають індивідуальні ознаки. Так, у цих справах Суд виходив з того, що під час іспиту були технічні збої (що підтверджено під час розгляду справи) і ці обставини вплинули на результати іспиту. Натомість у цій справі, ОСОБА_1 обґрунтовував свої доводи поганим станом здоров`я, некоректною роботою програмного продукту, відсутністю належних умов для проходження ним іспиту та відсутністю реорганізації в органах прокуратури. Ці аргументи перевірені та відхилені судом апеляційної інстанції через те, що після завершення тестування позивач не висловив незгоду з процедурою його проведення та результатами тесту.

Суд також не бере до уваги аргументи заявника з посиланням на висновки Верховного Суду, сформовані у справі № 815/1554/17 так як у цій справі вирішувався спір щодо правомірності звільнення працівника з органів прокуратури безпосередньо у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників, без проведення атестації відповідно до Закону №113-ІХ. Отже обставини цієї справи не є подібними до спірних правовідносин.

Крім того, посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень абзацу 1 пункту 18 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року №233 (далі - Порядок №233) не є підставою для відкриття провадження у справі за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, так як ОСОБА_1 лише зазначено про цю норму, без належної аргументації щодо необхідності її застосування у контексті обставин цієї справи. Заявник не зазначає новітніх, проблемних і раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права у подібних правовідносинах, не обгрунтовує як висновок Верховного Суду щодо цієї норми матиме вплив на вирішення цієї справи, а мотиви скарги зводяться до свавільного порушення його прав та створення нерівних умов для проходження атестації прокурорами. Наведені аргументи мають суб`єктивний характер, оскільки є оціночним судженням процедури атестації, запровадженої Законом №113-ІХ і проходження якої наразі є обов`язковою умовою для роботи в органах прокуратури.

Ураховуючи те, що інші доводи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, тлумачення норм законодавства, переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: В.Е. Мацедонська

О.Р. Радишевська