Справа № 620/4900/22
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року Чернігів Справа № 620/4900/22

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, доведеного до відома позивача в листі від 04.02.2022 №2500-0205-8/7589 та рішення від 03.02.2022 №94 про відмову у перерахунку пенсії державного службовця, згідно із ст.37 Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про державну службу»;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу стаж роботи 24 роки до стажу державної служби, в тому числі період строкової служби в Збройних силах з 20.11.1977 по 17.12.1979, в органах МВС з 01.08.1984 по 31.12.2002;

- зобов`язати відповідача перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 28.01.2022 з урахуванням довідок Північно-Східного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції від 17.01.2022 №5/123/24/22 та від 17.01.2022 №4/123/24/22, та виплатити позивачу всю заборгованість, що склалася з 28.01.2022 без обмеження граничного розміру.

Позов мотивовано тим, що відповідач у прийнятому рішенні вважає, що позивач взагалі не має права на зазначений вид пенсійного забезпечення та не зараховує період роботи з 01.08.1984 по 31.12.2002 в УМВС в Чернігівській області до стажу державної служби, тому що в трудовій книжці відсутні відомості про присвоєння рангу державної служби та не додано підтверджуючих документів. Також відповідач протиправно не зараховує до стажу державної служби службу в Радянській армії.

Суд ухвалою від 26.07.2022 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому проваджені) та встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідач протягом встановленого судом строку відзив на позов не подав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 28.01.2022 №1598 про проведення перерахунку пенсії, а саме щодо переходу з пенсії силових структур на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідачем 03.02.2022 прийнято рішення №94 про відмову у проведенні перерахунку, про що повідомлено позивача листом від 04.02.2022 №2500-0205-8/7589.

У прийнятому рішенні відповідач зазначає про відсутність у позивача відповідного стажу, який дає право на перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» та не зараховує період роботи з 01.08.1984 по 31.12.2002 в УМВС в Чернігівській області до стажу державної служби, тому що в трудовій книжці відсутні відомості про присвоєння рангу державної служби та не додано підтверджуючих документів про роботу на посадах державної служби. Відповідач вважає, що стаж роботи на державній службі становить 3 роки 10 місяців 2 дні, зараховуючи час роботи в Управлінні юстиції в Чернігівській області з 12.06.2003 по 12.04.2007. Також відповідач не зараховує до стажу державної служби службу в Збройних Силах (Радянській Армії) 2 роки 0 місяців 27 днів.

Такі дії позивач вважає протиправними, внаслідок чого звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII, згідно ч.2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон №3723-ХІІ, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Так, відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст.37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 (зразкова справа №822/524/18).

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (чинного до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно з ч.2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Згідно з пунктом 4 Порядку 283 обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (чинний), до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Також, згідно п.2 Порядку №283 до стажу державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях. Наведене також кореспондується зі ст.2 Закону України «Про державну службу».

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується копією військового квитка позивача (а.с.16-20), трудової книжки позивача (а.с.21-27), позивач у період з 01.08.1984 по 31.12.2002 працював в УМВС в Чернігівській області та з 20.11.1977 по 17.12.1979 проходив дійсну строкову службу в Радянській армії.

Згідно викладеного вище висновку суду, зазначені періоди роботи в органах МВС та час проходження служби в Радянській армії мають бути зараховані до стажу державної служби позивача, що є достатнім для призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, враховуючи стилістично неправильний виклад позовних вимог, останні слід задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 03.02.2022 №94 про відмову у перерахунку пенсії; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу державної служби період строкової служби в Збройних силах з 20.11.1977 по 17.12.1979 та в органах МВС з 01.08.1984 по 31.12.2002, а також зобов`язати відповідача перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 28.01.2022.

Щодо вимог про врахування довідок Північно-Східного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції від 17.01.2022 №5/123/24/22 та від 17.01.2022 №4/123/24/22, та виплати позивачу заборгованості, що склалася з 28.01.2022 без обмеження граничного розміру, суд вважає зазначені вимоги передчасними, оскільки перерахунок пенсії та переведення позивача на пенсію за Законом України «Про державну службу» не проводилось.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 03.02.2022 №94 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період строкової служби в Збройних силах (Радянській армії) з 20.11.1977 по 17.12.1979 та в органах Міністерства внутрішніх справ з 01.08.1984 по 31.12.2002.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 28.01.2022.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.) відповідно до частини задоволених вимог.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Повне рішення суду складено 17.08.2022.

Суддя Л.О. Житняк