Справа № 600/5113/21-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5113/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш В. О.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

15 серпня 2022 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

05.10.2021 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо нарахуваня та виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться у пенсійній справі, із урахуванням раніше виплачених сум;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області поновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" втрати частини доходів починаючи з моменту звернення, а саме з 2 серпня 2021 року в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться у пенсійній справі, із урахуванням раніше виплачених сум;

стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн;

звернути постанову суду до негайного виконання.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся адвокат Крамар Ірина Іванівна, до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо нарахуваня та виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться у пенсійній справі, із урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області поновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме з 2 серпня 2021 року в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться у пенсійній справі, із урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), паспорт громадянина Держави Ізраїль НОМЕР_1 , виданий 01.01.2018, орган що видав - ОСОБА_3 (а.с. 7-9).

Відповідно до Пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 17.10.2007 позивачу призначено пенсію по інвалідності (а.с. 13).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.01.2020 №824/1021/19-а, яке набрало законної сили 14.02.2020, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо непоновлення виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 згідно заяви від 06.08.2019 (а.с. 14-18).

02.08.2021 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою в якій просила здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", оскільки розмір пенсії становить менше ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність (а.с. 19).

У відповідь на заяву від 02.08.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом від 16.08.2021 №3666-3373/І-17/8-2400/21 повідомило позивача, що на виконання постанови суду Головним управлінням з 01.01.2017 проведено поновлення виплати пенсії відповідно до розрахунку та розміру станом на день її припинення. Таким чином, пенсію поновлено в розмірі 1307,23 грн. Отже, Головним управлінням здійснено поновлення виплати пенсії у відповідності до резолютивної частини рішення суду. Підстав для виплати пенсії в іншому розмірі наразі немає (а.с. 20).

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо нарахування та виплати пенсії в розмірі, меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, у статті 92 Конституції України зазначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (пункт 6 ).

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування врегульовані нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058-IV), який набрав чинності 01.01.2004.

Відповідно до статті 5 Закону №1058-IV, виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За нормами статті 7 цього ж Закону пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з врахуванням зазначених сум.

При цьому, частинами другою та третьою статті 28 Закону № 1058-IV передбачено, що за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Згідно з абзацом 3 частини другої статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

З урахуванням наведеного, розмір пенсії позивача не повинен бути меншим, аніж установлено діючим законодавством, зокрема Конституцією України.

Виходячи з вимог Конституції України, норми якої мають найвищу юридичну силу і пряму дію, а також положень законів України про Державний бюджет України, пенсія позивача не може бути меншою встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, вимоги в частині перерахунку пенсії за віком з 02.08.2021 року в розмірі не, меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність підлягають до задоволення.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на вимоги щодо компенсації втрати частини доходів та проведення індексації грошового забезпечення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані вимоги не були задоволені судом першої інстанції.

Також, колегія суддів не переглядає правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, оскільки не входить до предмету апеляційного оскарження.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем в порушення наведених положень закону, поновлено пенсію в розмірі нижче рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на час її поновлення, без проведення автоматичного перерахунку пенсії у відповідності до положень частин першої, другої статті 43 Закону №1058-IV на час її поновлення, у зв`язку із чим позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню.

Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.