Справа № 369/4052/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 369/4052/21
УХВАЛА

15 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бєлової Л.В. та суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В., перевіривши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Київ інспектора старшого лейтенанта поліції Кучера Артура Валерійовича 3бат 5 рота про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом апеляційної інстанції 21 лютого 2022 року за вх.№4745.

Разом з тим, дана апеляційна скарга була прийнята відділенням поштового зв`язку 17 лютого 2022 року, що підтверджується сервісом відстеження АТ «Укрпошта» за відповідним номером поштового відправлення, вкладеним на поштовому конверті, в якому надійшла апеляційна скарга.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Апелянту надано строк для усунення недоліків 7 (сім) днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду: обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року із зазначенням поважних причин його пропуску та подання доказів їх поважності.

14 липня 2022 року позивач отримав копію ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апелянт вказує, що адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення він подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області 25.03.2021 року, провадження у справі було відкрито 15.06.2021 року, рішення по цій справі було винесено 18.10.2021 року, рішення відправлено позивачу 06.01.2022 року. Тобто з моменту подачі позову до моменту отримання рішення суду пройшло майже 10 місяців. Виходячи із фактичних обставин, на думку позивача, справа не відноситься до категорії термінових, оскільки цю справу фактично не було розглянуто в терміновому порядку, який передбачений процесуальним законодавством.

Окрім того, апелянт зазначає, що строк для оскарження було пропущено по причині отримання рішення суду 17.01.2022 року. Також позивач зазначає, що для складання апеляційної скарги він тривалий час не міг знайти адвоката, який би погодився за невелику ціну скласти апеляційну скаргу, вдалося знайти адвоката лише 10.02.2022 року.

Перевіривши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З наведеного вбачається, що статтею 295 КАС України регулюються питання строку на апеляційне оскарження лише судових рішень, ухвалених у загальному порядку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено приписами статті 286 КАС України.

Частиною четвертою вищезазначеної статті встановлений спеціальний порядок оскарження судових рішень у визначених цією статтею справах і такий строк становить 10 днів з дня їх проголошення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Наведене свідчить, що апелянт подав апеляційну скаргу на судове рішення у справі, яка відноситься до категорії термінових, тобто таких, які підлягають розгляду у найкоротший термін, де строк оскарження становить 10 днів з дня їх проголошення.

Колегія суддів наголошує, що аналогічний строк оскарження протягом десяти днів з дня проголошення визначено безпосередньо в резолютивній частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року.

При цьому, доводи апелянта про те, що ця справа не відноситься до категорії термінових, оскільки її фактично не було розглянуто в терміновому порядку, який передбачений процесуальним законодавством, є безпідставними, оскільки порушення судом першої інстанції процесуального строку розгляду адміністративної справи не спростовує її належність до категорії справ, особливості провадження в яких визначено приписами статті 286 КАС України, та апеляційний строк оскарження в яких законодавцем встановлено 10 днів.

Як самостійно підтверджує позивач, копію оскаржуваного рішення він отримав 17 січня 2022 року та ознайомився з оскаржуваним рішенням 21 лютого 2022 року, що підтверджується відміткою позивача на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи та зняття копій з матеріалів справи (а.с.50).

Отже, останнім днем звернення з апеляційною скаргою з врахуванням отримання апелянтом оскаржуваного рішення 17 січня 2022 року, було 27 січня 2022 року, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення у справі, яка відноситься до категорії термінових, тобто таких, які підлягають розгляду у найкоротший термін, де строк оскарження становить 10 днів з дня їх проголошення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року було подано до апеляційного суду 17 лютого 2022 року.

Отже, апеляційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року подано з пропуском 10-денного строку, передбаченого КАС України.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Так, у поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження позивач вказує, що для складання апеляційної скарги він тривалий час не міг знайти адвоката, який би погодився за невелику ціну скласти апеляційну скаргу, вдалося знайти адвоката лише 10.02.2022 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, другою статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу, що жодних доказів на пітвердження вищевикладених обставин позивачем не надано.

До того ж, апеляційний суд зазначає, що зазначені апелянтом обставини щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження у зв`язку з пошуком адвоката не є об`єктивно непереборними, не є такими, що не залежать від волевиявлення особи та лише свідчать про відсутність правових підстав для визнання таких причин пропуску поважними.

Позивач, отримавши оскаржуване рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року, в резолютивній частині якого чітко передбачено 10-денний строк оскарження останнього, мав вжити всіх належних та можливих заходів для подання апеляційної скарги з дотриманням встановленого законодавстом строку. В подальшому, знайшовши адвоката, позивач мав можливість подати додакові пояснення до апеляційної скарги.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З викладеного вбачається, що об`єктивні та поважні причини пропуску зазначеного строку відсутні, а тому підстав до поновлення пропущеного апелянтом строку суд не вбачає.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Враховуючи відсутність підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною третьою статті 299 КАС України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відтак, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 248, 255, 298, 299 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Київ інспектора старшого лейтенанта поліції Кучера Артура Валерійовича 3бат 5 рота про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з урахуванням положень статті 329 КАС України.

Суддя-доповідач Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна