Справа № 640/8513/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2022 року

м. Київ

справа №640/8513/20

адміністративне провадження № К/9901/42592/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний автомобільний холдинг «Атлант-М» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г. від 09.07.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Ключковича В.Ю., Беспалова О.О., Грибан І.О. від 06.10.2021,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний автомобільний холдинг «Атлант-М» (далі також ТОВ «МАХ «Атлант-М», Товариство, позивач) звернулося з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі також Департамент ДАБІ, ДАБІ України відповідно, відповідачі), у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №228 від 11.10.2019, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4 Солом`янський р-н м. Києва», від 21.12.2016 №КВ51 та реєстрацію декларації про готовність до експлуатації; об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4, Солом`янський р-н м. Києва, від 23.01.2017 №КВ81 (далі спірний, оскаржуваний наказ);

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України вчинити дії щодо включення (відновлення) запису про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт №КВ51 від 21.12.2016, декларації про готовність об`єкта до експлуатації №КВ81 від 23.01.2017 до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатації закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

2. У позовній заяві наводились аргументи про те, що оскаржуваний наказ виданий не за результатами здійснення архітектурно-будівельного контролю, а лише на підставі листа ПП «ПРОМИСЛОВЕ ТА ЦИВІЛЬНЕ БУДІВНИЦТВО І ПРОЕКТУВАННЯ». При цьому, Департаментом ДАБІ не проведено в установленому законом порядку заходів архітектурно-будівельного контролю в формі перевірки, не залучено позивача як суб`єкта містобудування до проведення перевірки, не складено акту перевірки і протоколу з приписом усунення порушень.

3. Отже, на переконання Товариства, інформація, отримана від приватного підприємства не може вважатись формою державного архітектурно-будівельного контролю, а тому не може бути підставою для прийняття рішення про скасування реєстрації декларацій.

4. Також, позивачем наголошувалось, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. За таких обставин, на думку позивача, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

5. Окрім цього, у суді апеляційної інстанції позивач вказував, що на підставі наказу №06-2 від 04.06.2020 ним було проведено внутрішню документальну перевірку та виявлено у вказаних декларація помилку, допущену при заповненні даних щодо проектної документації, а саме: невірно вказані дані проектанта та проекту. Втім заповненням та поданням декларацій займалась компанія-посередник, яка і допустила таку помилку. Разом з тим, збудований позивачем об`єкт «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4 Солом`янський р-н м. Києва має належним чином затверджену проектну документацію, складений Інженером-проектувальником Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат АР №006327 та затверджений Наказом директора ТОВ «Міжнародний автомобільний холдинг «Атлант-М» Поздняком О.І. від 02.12.2016 №12-1. Однак, згідно з доводами Товариства, ДАБІ України такі обставини не врахувала, що на думку позивача, свідчить про безпідставність позиції цього органу щодо віднесення вказаного об`єкта до самочинного будівництва.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

6. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2021, мотивувальна частина якого змінена постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021, позов задоволено повністю.

7. Висновки судів попередніх інстанцій щодо протиправності оскаржуваного наказу мотивовані тим, що у оскаржуваному наказі не наведено передбачених законом обставин, які б дозволяли віднести об`єкт, замовником якого виступає Товариство, до самочинного будівництва, а скасовані відповідачем декларації вичерпали свою дію у зв`язку з реєстрацією на такий об`єкт права власності.

8. Суд першої інстанції також вказував, що виявити факт самочинного будівництва можливо лише за наслідками проведеного уповноваженим органом заходу державного архітектурно - будівельного контролю, який, однак, у даному випадку не проводився.

9. З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погодився й, посилаючись на висновки щодо застосування норм права, викладені у справах №640/11869/20, №640/20369/18, №826/7605/18, розглянутих Верховним Судом, зауважив, що орган ДАБІ уповноважений скасовувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт та/або декларації про готовність об`єкта до експлуатації у разі виявлення за наслідками проведення перевірки або без такої перевірки подання замовником недостовірних даних, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом.

10. Однак, зважаючи на відсутність ознак самочинного будівництва щодо зведеного Товариством об`єкту і вичерпанням дії скасованих відповідачем декларацій внаслідок реєстрації права власності на нього, апеляційний суд в цілому погодився з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, однак змінив мотивувальну частину його рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. Не погоджуючись із вищевказаними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та відмовити у задоволенні позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.12.2016 відповідачем зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт за №КВ 5 по об`єкту «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4 Солом`янський р-н м. Києва подану замовником «Міжнародний автомобільний холдинг «Атлант-М».

13. У вказаній декларації зазначено, що проектна документація розроблена Приватним підприємством «Промислове та цивільне будівництво і проектування», код згідно з .

14. 23.01.2017 по зазначеному об`єкту відповідачем зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації №КВ 81.

15. У вищезазначеній декларації зазначено інформацію про генерального проектувальника (проектувальника) Приватне підприємство «Промислове та цивільне будівництво і проектування», код згідно з , м. Київ, вул. Богомольця, буд, 7/14, приміщення 182, тел. .

16. Разом з тим, судами попередніх інстанцій також установлено, що на збудований позивачем об`єкт «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4 Солом`янський р-н м. Києва наявний належним чином затверджений проект, складений Інженером-проектувальником Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат АР№006327) та затверджений наказом директора ТОВ «Міжнародний автомобільний холдинг «Атлант-М» Поздняком О.І. від 02.12.2016 №12-1.

17. 07.02.2017 ТОВ «Міжнародний автомобільний холдинг «Атлант-М» здійснено реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

18. 11.10.2019 Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято наказ №228 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта».

19. Зазначеним наказом скасована реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована за №КВ51 від 21.12.2016 по об`єкту: «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4 Солом`янський р-н м. Києва та реєстрація декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4, Солом`янський р-н м. Києва, від 23.01.2017 №КВ81.

20. Підставою для прийняття зазначеного рішення став електронний лист, від ПП «Промислове та цивільне будівництво і проектування» від 11.09.2019, на підставі якого відповідачем встановлено факт подання позивачем недостовірних даних, зазначених в декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4 Солом`янський р-н м. Києва, від 21.12.2016 №КВ51 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4, Солом`янський р-н м. Києва, від 23.01.2017 №КВ 81.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

21. Згідно з наведеними у касаційній скарзі аргументами, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі, скаржник вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку стосовно протиправності спірного наказу без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 01.11.2018 у справі №826/8556/17, від 19.08.2020 у справі №826/6660/16, від 22.01.2021 у справі №640/11869/20, від 27.01.2021 у справі №826/10962/17, а саме - судами не враховано, що «скасування реєстрації декларацій може бути наслідком самостійного виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних у поданих деклараціях, а також не враховано, що закон зобов`язує органи державного архітектурно-будівельного контролю проводити перевірку, якщо недостовірність зазначених у декларації даних є очевидною».

22. Також відповідач зазначає, що судами попередніх інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 11.11.2020 у справі №804/3317/18, від 27.01.2021 у справі №826/10962/17, а саме - «що проектна документація розроблена та затверджена (замовником будівництва) неналежним чином, в результаті чого замовником будівництва наведено недостовірні дані в деклараціях про початок виконання будівельних робіт та деклараціях про готовність об`єкта до експлуатації, в частині отримання належним чином розробленої та затвердженої проектної документації»; висновки Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №916/2791/13, а саме - «що реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного».

23. Ураховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

24. У відзиві на касаційну скаргу вищевикладені підстави для оскарження ухвалених у цій справі оскаржуваних судових рішень Товариством заперечується. Позивач вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та безпідставною.

25. Товариство наполягає на тому, що оскаржуваний наказ Департаменту ДАБІ суперечить чинному законодавству, а тому, на думку позивача, суд першої інстанції, з висновками якого по суті спору погодився й апеляційний суд, вірно визнав його протиправним та скасував.

26. Крім того, позивачем зауважується, що касаційна скарга відповідача практично повністю відповідає його апеляційній скарзі. У ній наведені лише формальні підстави для її подання.

27. Позивач стверджує, що скаржник жодним чином не описав те, що апеляційним судом було змінено мотивувальну частину рішення суду першої інстанції та вказано, що належним способом захисту його прав буде подання окремого позову з позовними вимогами про знесення самочинного будівництва. Тобто, у разі, якщо скаржник вважає, шо об`єкт будівництва є самочинним, він, на думку Товариства, має право звернутися до суду щодо його знесення і в судовому порядку довести такі факти.

28. Автором відзиву підкреслюється, що будівництво об`єкту стосовно якого зареєстровано декларації, відбувалось на підставі належним чином затвердженого проекту, а тому не може вважатись самочинним будівництвом.

29. Наявність же даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування реєстрації декларації, про що неодноразово наголошувалось Верховним Судом у постановах від 04.08.2021 у справі №640/20369/18, від 14.03.2018 у справі №814/1914/16 та від 26.06.2018 у справі №826/20445/16.

30. Звертається увага Товариством і на те, що після отримання відзиву скаржника на позовну заяву, позивачем на підставі Наказу ТОВ «Міжнародний автомобільний холдинг «Атлант-М» №06-2 від 04.06.2020 було проведено внутрішню документальну перевірку, під час проведення якої у зареєстрованих деклараціях було виявлено помилку, допущену при заповненні даних щодо проектної документації на об`єкт та проектанта, а саме - невірно вказані дані проектанта та проекту.

31. Разом з тим, як стверджується у відзиві на касаційну скаргу, збудований об`єкт має належним чином затверджену проектну документацію - проект будівництва, складений Інженером - проектувальником Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат АР№006327 та затверджений наказом директора ТОВ «Міжнародний автомобільний холдинг «Атлант-М» ОСОБА_2 від 02.12.2016 №12-1 (копії проекту та наказу містяться в матеріалах справи).

32. Позивач звертає увагу касаційного суду на те, шо в касаційній скарзі жодним чином не коментується наявний у матеріалах справи проект будівництва. Скаржник відмовляється прийняти фактичні обставини справи та те, шо об`єкт збудований на підставі належної проектної документації.

33. Крім того, позивач підкреслює, що статтею 376 Цивільного кодексу України встановлено виключні підстави для віднесення будівлі до самочинного будівництва, на єдину з яких посилається скаржник, а саме - на відсутність належно затвердженого проекту. Однак, враховуючи те, що ця підстава не може бути застосована до об`єкта, оскільки позивач має належним чином затверджений проект, а інші підстави для віднесення об`єкту до самочинного будівництва відсутні, то його не можна віднести до самочинного будівництва.

34. У зв`язку з цим позивач вважає, що оскаржуваний наказ Департаменту ДАБІ визнаний протиправним та скасований обґрунтовано за наявності для цього передбачених законом підстав.

35. Наполягає Товариство й на тому, що наведена відповідачем у касаційній скарзі правозастосовча практика Верховного Суду, яка, на його думку, не врахована судами попередніх інстанцій під час розгляду і вирішення цієї справи, не є релевантною до правовідносин, які виникли у справі, що розглядається.

36. Зокрема, скаржник стверджує, що постанови Верховного Суду від 01.11.2018 у справі №826/8556/17 та від 22.01.2021 у справі №640/11869/20 не є остаточними рішеннями у справі, оскільки справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №826/6660/16 наказ про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації приймався за наслідками здійснення позапланової виїзної перевірки об`єкту будівництва та на підставі акту про порушення, тобто за інших фактичних обставин.

37. У постанові ж Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №826/10962/17 мова йшла про порушення забудовником вимог земельного законодавства, а в постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №804/3317/18 позивач зобов`язаний був отримати від Головного архітектурно- планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради будівельний паспорт або містобудівні умови та обмеження на об`єкт реконструкції. Також позивач в судовому засіданні не спростовував факту, що будівельний паспорт в нього був відсутній.

38. Водночас, як зазначає Товариство, у справі, яка розглядається, у наявності є належним чином затверджена проектна документація - проект будівництва об`єкту. Отже, на думку позивача, обставини у вищевказаних справах та у справі, яка розглядається, - відміні між собою.

39. Згідно з відзивом на касаційну скаргу, постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №916/2791/13, на яку також наявне посилання у касаційній скарзі, прийнята за інших фактичних обставин.

40. Так, за доводами Товариства, у вищевказаній справі спір виник у правовідносинах щодо захисту прав Одеської міської ради на земельну ділянку комунальної власності від порушення відповідачем при здійсненні ним самочинного будівництва. Проте, обставини встановленні в цій справі не мають жодного відношення до оспорюваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, адже Великою Палатою Верховного Суду не розглядалося питання щодо правомірності наказу про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації, а вирішувалося виключно питання щодо знесення самочинного будівництва. Тобто в зазначеній справі інший предмет, обставини та коло осіб, які беруть участь у справі, а тому ці правовідносини не є подібними.

41. Позивач також зазначає, що в кожному з вказаних скаржником судових рішень суд залишав чинними накази про скасування декларацій лише з тих підстав, шо такі накази видавалися за наслідками здійснення перевірки об`єкта будівництва та встановлення такою перевіркою порушення у сфері містобудування.

42. У справі ж, яка розглядається, фактичного порушення з боку позивача не встановлено, а лише наявна помилка в даних, наведених в деклараціях, яка усунута позивачем шляхом подачі до суду копії належно затвердженого проекту.

43. Таким чином, на думку Товариства, судова практика, наведена скаржником, не підлягає застосуванню до цієї справи.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

44. Вирішуючи цей спір, суди попередніх інстанцій застосували такі норми матеріального права.

45. Пункт перший частини першої та частина третя статті 34 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності».

Замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

46. Частина десята статті 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання підготовчих робіт, та виконання підготовчих робіт з порушенням вимог, визначених у цій статті.

47. Частина сьома статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відомості про скасування права на виконання будівельних робіт вносяться до реєстру.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

48. Частини перша, десята статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

49. Частини перша - четверта статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а також у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобов`язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

У разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Замовник будівництва після скасування права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, або декларації про готовність об`єкта до експлуатації може повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством.

До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подані з помилками повідомлення або декларацію чи виявлені в них недостовірні дані не застосовуються.

50. Пункт 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466.

Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданих ним повідомленні, декларації, за виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

51. Пункту 15 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у повідомленні недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації повідомлення інформація, яка зазначалася в ньому, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у повідомленні), які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовникові протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Замовник (його уповноважена особа) зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) у поданому повідомленні про початок виконання підготовчих робіт чи повідомленні про початок виконання будівельних робіт або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати виправлені (достовірні) дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх до реєстру шляхом подання особисто або надсилання відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку та повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт чи повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт за формою згідно з додатками 1 і 2 до цього Порядку в одному примірнику.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю забезпечує внесення інформації, зазначеної у повідомленні про зміну даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт чи повідомленні про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, до реєстру згідно з цим Порядком.

Відомості щодо внесення даних, зазначених у повідомленні, в якому виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з реєстру в установленому порядку.

До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і в передбаченому цим пунктом порядку подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подане з помилками повідомлення або виявлені в ньому недостовірні дані не застосовуються.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату подання повідомлення інформація, яка зазначалася в ньому, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у повідомленні), наведених у повідомленні, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію повідомлення шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію повідомлення з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію повідомлення за рішенням суду про скасування реєстрації повідомлення, що набрало законної сили.

Про скасування реєстрації повідомлення замовникові письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації повідомлення замовник має право повторно подати повідомлення згідно з вимогами, встановленими пунктом 13 цього Порядку.

52. Абзац перший пункту 16 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт.

Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку.

53. Пункт 17 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження до нього декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та здійснює дії щодо внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

54. Абзац перший пункту 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461.

Прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I-III категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

55. Абзац перший пункту 18 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

56. Пункт 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику (його уповноваженій особі) протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Замовник зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) в зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх органом державного архітектурно-будівельного контролю до реєстру шляхом подання особисто або надсилання відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, у двох примірниках за формою згідно з додатками 2, 3, 4, 5 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю забезпечує подання до реєстру зазначеної у декларації інформації, в якій враховано зміни, згідно з цим Порядком.

Відомості щодо внесення даних, зазначених у декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з реєстру в установленому порядку.

До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і в порядку, передбаченому цим пунктом, подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подану з помилками декларацію або виявлені в ній недостовірні дані не застосовуються.

На декларації, в якій виявлено технічну помилку, у верхньому лівому куті проставляється відмітка "У зв`язку із змінами, внесеними декларацією від ____ 20___ р. № ________, ця декларація втратила чинність" із зазначенням дати, підпису посадової особи, що скріплюється печаткою. Один примірник такої декларації повертається замовнику.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Про скасування реєстрації декларації замовнику письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими пунктом 17 цього розділу.

57. Пункти 11 та 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

58. Пункт 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

59. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

60. Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази

61. Перевіряючи у межах повноважень, встановлених процесуальним законом, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, а також надаючи оцінку доводам касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить з такого.

62. Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

63. Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

64. Колегія суддів підкреслює, що виникнення підстав для касаційного оскарження відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, на який у касаційній скарзі посилається відповідач, обумовлюється наявністю саме подібних правовідносин, які виникли у справі, у якій ухвалені судові рішення, щодо оскарження яких порушується питання, та у справах, розглянутих Верховним Судом, на які здійснюється посилання на підтвердження застосування норми права без урахування висновку цього Суду.

65. Отже, законодавець чітко визначив які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

66. Відповідно до положень цих норм процесуального права касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:

- суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;

- спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

67. Визначаючи зміст поняття «подібність правовідносин», Велика Палата Верховного Суду у пункті 32 постанови від 27.03.2018 у справі №910/17999/16, пункті 38 постанови від 25.04.2018 у справі №925/3/7 та пункті 40 постанов від 25.04.2018 у справі №910/24257/16 виходила з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

68. Висновки аналогічного змісту містяться й у постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №910/8956/15 та від 13.09.2017 у справі №923/682/16.

69. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц).

70. Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України презюмує застосування норм права саме у подібних правовідносинах.

71. Так, у справі №826/8556/17, розглянутою Верховним Судом постановою від 01.11.2018, як і у справі, яка розглядається, спір виник між суб`єктом містобудування і органом державного архітектурно-будівельного контролю з приводу, зокрема, скасування наказу вказаного органу про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

72. Однак, на відміну від обставин, встановлених у справі, яка розглядається, у справі №826/8556/17 з`ясовано, що оскаржуваний позивачем наказ про скасування декларації видано органом державного архітектурно-будівельного контролю за наслідками проведеної цим суб`єктом владних повноважень перевірки.

73. Розглядаючи у касаційному порядку вищезазначену справу, колегія суддів Касаційного адміністративного суду, з урахуванням таких обставин, дійшла висновку про те, що виявлення недостовірних даних, наведених суб`єктом містобудування у відповідній декларації або повідомленні, здійснюється органом державного архітектурно-будівельного контролю саме під час проведення перевірки суб`єкта містобудівної діяльності та за результатом її проведення.

74. Різні фактичні обставини у цій справі та у справі, на яку відповідачем наводиться посилання у касаційній скарзі, зумовлюють й різні умови застосування правових норм, що як наслідок не дає підстав стверджувати про релевантність постанови Верховного Суду від 01.11.2018 у справі №826/8556/17, відносно оскаржуваних Департаментом ДАБІ судових рішень.

75. Не є подібними до справи, яка розглядається, й правовідносини у справі №826/6660/16, розглянутою Верховним Судом постановою від 19.08.2020.

76. Зокрема, у вищевказаній справі було встановлено обставини, які свідчили про те, що об`єкт є самочинним будівництвом, чого у справі, яка розглядається, встановлено не було. При цьому, у справі №826/6660/16 також встановлено, що недостовірність зазначених у декларації даних була очевидною, а те, що об`єкт є самочинним будівництвом і зведений з численними порушення норм законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, доведено наявними у ній доказами.

77. Крім того, колегія суддів погодилась з твердженням суду першої інстанції про те, що згідно з законом достатньою та необхідної правовою підставою для скасування органом архітектурно-будівельного контролю реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації є встановлення факту наведення у них замовником недостовірних даних щодо правових підстав виконання будівельних робіт без належних документів чи відхилення від проектної документації, що дає підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом. При цьому, закон не зобов`язує Інспекцію проводити перевірку, якщо недостовірність зазначених у декларації даних є очевидною.

78. З урахуванням того, що наявними у справі доказами та встановленими у ній обставинами підтверджувались факти наведення замовником у деклараціях недостовірних даних, які давали підстави відносити об`єкт до самочинного будівництва, і така недостовірність була очевидною, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, судові рішення яких оскаржувалися у касаційному порядку, про відсутність підстав для задоволення позову.

79. За схожих обставин Верховним Судом у касаційному порядку розглядалась й справа №826/10962/17 (постанова від 27.01.2021), у якій також було доведено факт здійснення будівництва за відсутності належним чином розробленої і затвердженої проектної документації, оскільки така була складена за відсутності містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, а будівельні роботи проводились з відхиленням від проекту і з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, що не спростовувалось доводами касаційної скарги.

80. Водночас, у справі, яка розглядається, суд установив, що у скасованих спірним наказом деклараціях не містилось недостовірних даних, які б дозволяли згідно з установленими законом критеріями віднести об`єкт до самочинного будівництва.

81. Суть виявлених органом державного архітектурно - будівельного контролю недостовірних даних, як це вбачається з установлених у цій справі її фактичних обставин, зводилась до того, що у скасованих відповідачем деклараціях було допущено помилку при її заповненні, а саме - зазначено, що проектна документація розроблена Приватним підприємством «Промислове та цивільне будівництво і проектування», код згідно з й вказано інформацію про генерального проектувальника (проектувальника) - Приватне підприємство «Промислове та цивільне будівництво і проектування», код згідно з , м. Київ, вул. Богомольця, буд, 7/14, приміщення 182, тел. .

82. Проте, це не зумовило змін у проектній документації, не вплинуло на параметри, показники та/або характеристики запроектованого об`єкта, а судами попередніх інстанцій установлено, що на збудований позивачем об`єкт «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4 Солом`янський р-н м. Києва наявний належним чином затверджений проект, складений Інженером-проектувальником Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат АР№006327, та затверджений наказом директора ТОВ "Міжнародний автомобільний холдинг "Атлант-М" ОСОБА_2 від 02.12.2016 №12-1.

83. Тобто, на вказаний вище об`єкт було розроблено і затверджено у встановленому законом порядку проектну документацію, а обставин, які б свідчили про відхилення від такого проекту і проведення будівельних робіт з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідачами не доведено і судом не виявлено.

84. Ці обставини, на відміну від обставин у справах №826/6660/16 та №826/10962/17, на які посилається відповідач як на приклад неоднакового правозастосування, не дають підстав стверджувати про те, що об`єкт належить до самочинного будівництва і що відповідач мав передбачені законом підстави для скасування декларацій, які, до того ж, вичерпали свою дію після реєстрації права власності на цей об`єкт.

85. Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для розповсюдження висловлених у цих справах висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, оскільки правовідносини у вказаних судових провадженнях і у справі, яка розглядається, не є подібними.

86. При цьому, апеляційний суд у оскаржуваній постанові, прийнятій у справі, яка розглядається, акцентував увагу на тому, що з моменту реєстрації декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, з якою пов`язується закінчення будівництва об`єкта містобудування, декларація про початок виконання будівельних робіт вичерпала свою дію. Після реєстрації права власності на новостворений об`єкт будівництва, що було встановлено судами попередніх інстанцій на підставі наявних у справі доказів, також вичерпали свою дію й декларації про введення об`єкта в експлуатацію.

87. Таку правову позицію апеляційний суд мотивував з посиланням на висновок, викладений, у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №804/1510/16, від 02.10.2018 у справі №465/1461/16-а, від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від 20.05.2021 у справі №826/7115/17, у постанові від 10.09.2021 у справі №826/7605/18, у постанові від 04.08.2021 у справі №640/20369/18.

88. Безпідставними є й твердження касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не враховано висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, викладених у постанові від 22.01.2021 у справі №640/11869/20, оскільки як свідчить зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду викладена Верховним Судом у вищевказаній справі правова позиція була врахована і застосована під час розгляду цієї справи, що, водночас, слугувало підставою для зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, ухваленого без урахування вказаного вище висновку касаційного суду.

89. Так, відповідно до правової позиції, наведеної у постанові від 22.01.2021 у справі №640/11869/20, орган ДАБІ уповноважений скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт та/або декларації про готовність об`єкта до експлуатації у разі виявлення за наслідками проведення перевірки або без такої перевірки подання замовником недостовірних даних, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом.

90. Зважаючи на вищевикладений висновок Верховного Суду щодо застосування норм права, колегія суддів апеляційного суду, приймаючи оскаржувану постанову, підкреслила, що факт наведення у зареєстрованій декларації недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, може бути виявлений органом ДАБК не лише за результатом проведеної перевірки. Відтак, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність проведення перевірки за наслідком надходження інформації від ПП «Промислове та цивільне будівництво і проектування» про те, що вказане підприємство не розробляло для ТОВ «Міжнародний автомобільний холдинг «Атлант-М» проекту документацію для об`єкту «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4 Солом`янський р-н м. Києва.

91. Отже, висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постанові від 22.01.2021 у справі №640/11869/20 були враховані судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду цієї справи, що вказує на необґрунтованість доводів касаційної скарги Департаменту ДАБІ в цій частині.

92. Колегія суддів відхиляє й аргументи касаційної скарги про те, що судами попередніх інстанції не враховано висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 11.11.2020 у справі №804/3317/18, від 27.01.2021 у справі №826/10962/17, а саме - «що проектна документація розроблена та затверджена (замовником будівництва) неналежним чином, в результаті чого замовником будівництва наведено недостовірні дані в деклараціях про початок виконання будівельних робіт та деклараціях про готовність об`єкта до експлуатації, в частині отримання належним чином розробленої та затвердженої проектної документації»; та висновки Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №916/2791/13, про те, що реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного.

93. З цього приводу колегія суддів зазначає, що обставини, встановлені судовим розглядом зазначених вище справ та справи, яка розглядається, є різними, оскільки, у тих справах мали місце випадки, за яких проектна документація дійсно не була затверджена належним чином, а об`єкт належав до самочинного будівництва згідно з критеріями, встановленими у статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». У справі, яка розглядається, таких обставин не встановлено, а тому відсутні підстави вважати, що правовідносини у цій справі та вищезгаданих постановах Верховного Суду, Великої Палати Верховного Суду є подібними.

94. У справі, яка розглядається, суди попередніх інстанцій установили, що на об`єкт «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4 Солом`янський р-н м. Києва була складена і належним чином затверджена проектна документація, дані якої, внаслідок допущеної у скасованих відповідачем деклараціях помилки, були відображені некоректно, однак, беручи до уваги викладені у оскаржуваній постанові апеляційного суду мотиви, підтверджені доказами, це не свідчило про те, що вказаний об`єкт є самочинним будівництвом.

95. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує, що правовідносини у справі, яка розглядається, та у справах №826/8556/17, №826/6660/16, №826/10962/17, №804/3317/18, №826/10962/17, №916/2791/13, розглянутих Верховним Судом і на які посилається скаржник як на приклад неоднакового правозастування, не є подібними, оскільки виникли за різних фактичних обставин, іншого матеріально - правового регулювання та умов застосування правових норм.

96. При цьому, висновок Верховного Суду про те, що орган ДАБІ уповноважений скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт та/або декларації про готовність об`єкта до експлуатації у разі виявлення за наслідками проведення перевірки або без такої перевірки подання замовником недостовірних даних, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, викладений у постанові від 22.01.2021 у справі №640/11869/20, було враховано апеляційним судом під час апеляційного перегляду справи, судові рішення у якій оскаржуються.

97. Колегія суддів підкреслює, що станом на момент винесення спірних наказів у відповідача були підстави вважати, що у деклараціях зазначено недостовірні дані, й недостовірність таких даних була очевидною, оскільки вказаний у деклараціях проектант (Приватне підприємство «Промислове та цивільне будівництво і проектування») повідомив орган державного архітектурно - будівельного контролю про те, що не розробляв жодної проектної документації на об`єкт «Будівництво господарської будівлі» за адресою: бульвар Івана Лепсе, 4 Солом`янський р-н м. Києва , не є генеральним проектувальником (проектувальником) відносно цього об`єкта.

98. Тобто, у такому випадку суд апеляційної інстанції обґрунтовано констатував можливість виявлення недостовірних даних, вказаних у деклараціях, які скасовано відповідачем, й без проведення перевірки.

99. Однак, під час розгляду цієї справи позивач довів, що такі недостовірні дані свідчили про наявність помилки, і не давали підстав вважати об`єкт самочинним будівництвом, оскільки такий було побудовано за наявності належним чином затвердженого проєкту, з дотриманням усіх передбачених законом вимог та відповідно до будівельних норм, державних стандартів і правил, що не спростовано Департаментом, на який відповідно до вимог статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок доказування спірних наказів.

100. Враховуючи, що правовідносини у справі, яка розглядається, та у справах, на які скаржником здійснюється посилання як на приклад неоднакового правозастосування, не є подібними, це виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

101. Оскільки зазначені скаржником підстави для касаційного оскарження ухвалених у цій справі судових рішень не підтвердились у зв`язку з чим їх перегляд у касаційному порядку не здійснюється, колегія суддів за таких умов не вважає прийнятним аргумент Департаменту ДАБІ й про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

102. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

103. З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає закриттю.

104. З огляду на викладене, керуючись статтями 340, 339, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний автомобільний холдинг «Атлант-М» до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021, яке було відкрито з підстави, встановленої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін