Справа № 640/1915/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2022-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року м. Київ № 640/1915/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 18.09.2018 №.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно податкового повідомлення-рішення від 18.09.2018 № відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) відповідачем безпідставно застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції на підставі висновку акту перевірки від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/ НОМЕР_1 про порушення ФОП ОСОБА_1 на 6 днів строку реєстрації податкової накладної від 01.10.2015 №3, визначеного пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Позивач зазначає, що штраф за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної від 01.10.2015 №3 до нього вже застосовано згідно податкового повідомлення-рішення від 26.05.2017 №, такий штраф позивач сплатив згідно платіжного доручення від 16.06.2017 №2023. Тобто, згідно спірного рішення до позивача застосовано штраф за те ж порушення, що й згідно податкового повідомлення-рішення від 26.05.2017 №.

Крім того, позивач зауважив, що подав заперечення на акт перевірки від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/ НОМЕР_1 , які розглянуті контролюючим органом 19.09.2018 про що позивача повідомлено листом від 19.09.2018 №53223/П/26-15-13-08-13. Таким чином, спірне податкове-повідомлення рішення від 18.09.2018 № прийняте відповідачем до розгляду заперечень позивача на акт перевірки від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/ НОМЕР_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому вказав на необґрунтованість заявлених вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Зауважив, що в акті камеральної перевірки від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/ НОМЕР_1 зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 на 6 днів строку реєстрації податкової накладної від 01.10.2015 №3 на суму ПДВ 3074,17 грн, у зв`язку із чим до позивача застосовано штраф у розмірі 307,42 грн згідно податкового-повідомлення рішення від 18.09.2018 №.

При цьому, згідно податкового повідомлення-рішення від 26.05.2017 № до ФОП ОСОБА_1 донараховано податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 8762 грн та застосовано штрафну санкції у розмірі 2781,25 грн.

Керуючись нормою частини п`ятої статті 262 КАС України, суд здійснював розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

30.07.2018 Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ФОП ОСОБА_1 .

За результатами проведеної перевірки складено акт від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/ НОМЕР_1 .

В ході перевірки встановлено та зафіксовано в акті порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме порушення на 6 днів граничного терміну реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 01.10.2015 №3 на суму ПДВ 3074,17 грн.

04.09.2018 позивачу вручено примірник акту від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/ НОМЕР_1 .

08.09.2018 ФОП ОСОБА_1 подав заперечення на акт від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/ НОМЕР_1 , які зареєстровані у ГУ ДФС у м. Києві 12.09.2018 за вх.№П/47990/ФОП-інші.

За результатом розгляду вказаних заперечень висновки акту від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/ НОМЕР_1 залишені без змін, про що позивача повідомлено листом ГУ ДФС у м. Києві від 19.09.2018 №53223/П/26-15-13-08-13.

На підставі висновку акту від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/, ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.09.2018 №, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України застосовані штрафні санкції у розмірі 307,42 грн, за порушення строку реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 01.10.2015 №3 на суму ПДВ 3074,17 грн.

ФОП ОСОБА_1 оскаржив податкове повідомлення-рішення від 18.09.2018 № в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 04.12.2018 №П/99-99-11-06-01-25 вказану скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 18.09.2018 № - без змін.

Не погоджуючись із результатом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 18.09.2018 № та вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов наступних висновків.

Згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно пункту 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Згідно пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Застосовуючи вказані норми до спірних правовідносин, суд зазначає, що 12.09.2018 за вх.№П/47990/ФОП-інші у ГУ ДФС у м. Києві зареєстровані заперечення на акт від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/.

Необхідно зауважити, що письмова відповідь на заперечення на акт від 30.07.2018 №2233/26-15-13-08/ надана ГУ ДФС у м. Києві листом від 19.09.2018 №53223/П/26-15-13-08-13, тобто після прийняття податкового-повідомлення рішення від 18.09.2018 №, що свідчить про недотримання відповідачем вимог пункту 86.8 статті 86 ПК України під час прийняття спірного рішення.

Наведене порушення призвело до неврахування заперечень позивача під час прийняття податкового-повідомлення рішення від 18.09.2018 №, що є свідченням протиправності такого рішення.

За положеннями пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Судом встановлено, що на підставі акту перевірки від 24.04.2017 №74/26-15-13-06-11/ ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.05.2017 №, яким:

- донараховано ФОП ОСОБА_1 податкове зобов`язання з ПДВ у розмірі 8762 грн та застосовано штрафну санкцію у зв`язку із таким донарахування у сумі 2190,5 грн;

- застосовано до ФОП ОСОБА_1 штраф на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України штраф за порушення строку реєстрації в ЄРПН податковий накладних у загальному розмірі 590,75 грн, у тому числі у розмірі 307,42 грн за порушення на 6 днів строку реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 01.10.2015 №3 на суму ПДВ 3074,17 грн.

Разом з цим, згідно податкового повідомлення-рішення від 18.09.2018 № до ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України застосовані штрафні санкції у розмірі 307,42 грн, за порушення на 6 днів строку реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 01.10.2015 №3 на суму ПДВ 3074,17 грн.

Тобто, згідно податкового повідомлення-рішення від 18.09.2018 № до ФОП ОСОБА_1 ще раз застосовано штраф за порушення за яке до позивача вже застосовано штраф згідно податкового повідомлення-рішення від 26.05.2017 №.

До того ж, грошове зобов`язання, визначене згідно податкового повідомлення-рішення від 26.05.2017 №, позивач сплатив згідно платіжного доручення від 16.06.2017 №2023.

З урахування наведеного суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування податкового повідомлення-рішення від 18.09.2018 №.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а матеріали справи та встановлені судом обставини свідчать про протилежне, тому наявні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає судовий збір в сумі 768,4 грн, сплачений за подання позовної заяви згідно квитанції від 21.01.2019 №44631.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.09.2018 №.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на корись Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,4 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження відокремленого підрозділу юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: ВП 44116011).

Суддя О.М. Чудак