Справа № 640/6667/22
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2022-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 квітня 2022 року м. Київ № 640/6667/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2022 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- встановити заборону Військовій частині НОМЕР_1 на вчинення дій, а саме відправку, переміщення до зони бойових дій ОСОБА_1 , до виконання рішення, яким закінчується розгляд справи, що набрало законної сили.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.04.2022, заяву розполідено на суддю ОСОБА_2 .

Подана заява обґрунтована наступним. У березні 2022 року Заявник був мобілізований до лав Збройних Сил України. 11.04.2022 Заявник був переведений до ВЧ НОМЕР_1 (Рівненська область). Увесь час перебування Заявника у Збройних Силах України існує ризик відправлення, переміщення його до зони бойових дій, що відповідно становить ризик для життя Заявника, а також для подальшої його спроможності доглядати за батьком-інвалідом ІІ групи, і виключає його можливість бути звільненим від військової служби.

Вказані обставини, на переконання заявника свідчать на користь існування очевидної небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Заявника до ухвалення рішення у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до норм статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відтак, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

За змістом ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).

Дослідивши матеріали заяви, суд констатує відсутність будь-яких доказів на користь того, що позивача до вирішення спору по суті заявлених позовних вимог щодо правомірності відмови у звільненні з військової служби, може бути відправлено до зони бойових дій. Одночасно до заяви не надано жодного доказу на підтвердження існування ризику для життя, здоров`я ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням у ВЧ НОМЕР_1.

Суд приймає до уваги те, що перебуваючи з 11.04.2022 на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 та звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову 15.04.2022, позивач не повідомляв суду обставин відправлення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 до зони бойових дій, а отже вказані вище твердження позивача ґрунтуються на припущеннях та відповідно не можуть бути підставою для вжиття тимчасових обмежувальних заходів.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-158, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович