Справа № 120/489/22-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

м. Вінниця

15 серпня 2022 р. Справа № 120/489/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук І.М. розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 04.08.2022 року витребувано у Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області:

1) інформацію про те, чи передбачав затверджений на 2021 рік для Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області кошторис видатків та щомісячний розпис видатків, обсяг фінансування витрат на виплату суддівської винагороди достатньо коштів (бюджетних асигнувань) для обчислення та виплати суддівської винагороди позивачу, як судді Гайсинського районного суду Вінницької області, із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого станом на 01.01.2021 рік (2270 грн.) (тобто, чи виділено головним розпорядником (Державною судовою адміністрацією України) Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Вінницькій області достатньо коштів для обчислення та виплати позивачу у період із січня по грудень 2021 року суддівської винагороди із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн.);

2) Інформацію у формі пояснень та її документальне підтвердження про те, чи могла б бути виплачена суддівська винагорода ОСОБА_1 у період із січня по грудень 2021 року із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого станом на 01.01.2021 рік (2270 грн.) за рахунок тих бюджетних асигнувань, що передбачалися для Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області в затвердженому на 2021 рік кошторисі та щомісячному розписі видатків.

Для надання суду необхідних доказів у судовий розгляд справи відкладено до 15.08.2022.

10.08.2022 на виконання вимог ухвали суду Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області надало інформацію про розподіл видатків на оплату праці у місцевих загальних судах Вінницької області.

Належним чином повідомленні учасники справи в судове засідання 15.08.2022 не прибули.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями статті 205 КАС України, на думку суду, наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що одним із принципів адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі. Цей принцип визначає особливості адміністративного судочинства і полягає у більш активній ролі суду: саме на суд покладено обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для всебічного з`ясування обставин у справі.

Як слідує із матеріалів справи, предметом оскарження в межах цієї справи є дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу суддівської винагороди за період з січня 2021 року по грудень 2021 року, обчисленої виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 1 січня 2021 року складав 2270 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII, функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Статтею 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII передбачено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Частиною 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України, передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Проаналізувавши наведені норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Бюджетного кодексу України суд дійшов висновку, що відповідач як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження щодо розпорядження бюджетними коштами (у тому числі виплати суддівської винагороди) в межах асигнувань, які затверджені головним розпорядником (Державна судова адміністрація України) у його кошторисі на 2021 бюджетний рік.

Згідно поданих Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області пояснень, станом на 01 січня 2021 року загальна сума видатків на оплату праці, передбачена додатком 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік", була недостатньою для забезпечення реальної потреби, виходячи з фактичної чисельності та працівників апарату місцевих загальних судів Вінницької області, а тому, територіальне управління як розпорядник бюджетних коштів не мало реальної можливості здійснювати виплату позивачеві суддівської винагороди у спірний період, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого станом на 01.01.2021 року у розмірі 2270 гривень.

Верховний Суд у постанові від 20.10.2021 року по справі № 580/4201/20 вказав, що Територіальне управління Державної судової адміністрації є належним відповідачем за позовом. Зазначення цього органу як відповідача у справі є цілком закономірним, адже саме він як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня нараховує і виплачує суддівську винагороду.

Водночас, суд касаційної інстанції у справі №340/1916/20 дійшов висновку, що правильне вирішення справи та застосування ефективного способу захисту порушеного права позивача вимагає, щоб відповідачем також була Державна судова адміністрація України, яка є головним розпорядником бюджетних коштів і несе відповідальність за належне фінансування судів, зокрема й витрат на суддівську винагороду.

Враховуючи, що загальна сума видатків на оплату праці, передбачена додатком 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" була недостатньою для забезпечення реальної потреби, виходячи з фактичної чисельності суддів та працівників апарату місцевих загальних судів Вінницької області, а головним розпорядником бюджетних коштів була Державна судова адміністрація України, суд вважає за необхідне замінити у даній адміністративній справі процесуальний статус третьої особи, Державної судової адміністрації, на співвідповідача.

Відповідно до ч. 3, 4 статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Тобто, для зміни процесуального статусу третьої особи, а саме Державної судової адміністрації України у даній адміністративній справі необхідно з`ясувати позицію позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для висловлення своєї позиції в порядку ст. 48 КАС України та, у разі згоди на зміну процесуального статусу третьої особи, уточнити позовні вимоги відповідно до складу учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд, керуючись положеннями ст. 205 КАС України, приходить до висновку про наявність підстав для відкладення судового засідання.

Керуючись ст.ст. 44, 48, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Запропонувати позивачу у 7-денний строк, з дня отримання ухвали, надати суду пояснення щодо заміни процесуального статусу третьої особи, Державної судової адміністрації України, на співвідповідача та, у разі згоди на зміну процесуального статусу третьої особи, уточнити позовні вимоги відповідно до складу учасників справи.

Відкласти судовий розгляд справи на 02 вересня 2022 р. о 13:00 год. в залі судового засідання № 9 Вінницького окружного адміністративного суду, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна