Справа № 560/1727/22
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 серпня 2022 року

м. Київ

справа №560/1727/22

адміністративне провадження № К/990/21109/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Єресько Л. О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №560/1727/22 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 14 грудня 2021 року №63785393.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року позовну заяву, залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали шляхом: - подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 КАС України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено; - надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами; - надання до суду копію оскаржуваної постанови від 14 грудня 2021 №63785393.

На виконання ухвали суду позивач надав заяву на усунення недоліків.

Під час перевірки матеріалів справи судом виявлено інші недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 22 лютого 2022 року позов залишено без руху. Запропоновано подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено та надати докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року, позовну заяву повернуто позивачеві, відповідно до частини другої статті 123 КАС України.

Не погодившись з указаними судовими рішеннями, позивач звернувся через підсистему "Електронний суд" до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 328 КАС України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пункті 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач оскаржує постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 14 грудня 2021 року №63785393.

Як зазначає сам позивач, про оскаржувану постанову дізнався 17 січня 2022 року та звернувся до суду вперше з цим позовом лише 28 січня 2022 року, а саме на дев`ятий робочий день, а тому строк звернення до суду не пропустив.

Суди виходили з того, що вимоги частини першої статті 120 КАС України, яка передбачає, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, відлік на оскарження спірних постанов почався з наступного дня 18 січня 2022 та закінчився 27 січня 2022 року.

Суди дійшли висновку, що з даним позовом позивач звернувся 28 січня 2022 року, а тому пропустив десятиденний строк звернення до суду, встановлений пунктом 1 частиною 2 статті 287 КАС України.

Таким чином суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку щодо повернення позовної заяви з огляду на те, що позивачем пропущено десятиденний строк на звернення до суду.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Колегія суддів констатує, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, повертаючи позовну заяву, вірно застосував положення статті 123 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів першої інстанції та прийняті за їх наслідками постанови суду апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині другій статті 328 КАС України.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №560/1727/22 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді А. Г. Загороднюк

Л. О. Єресько