Справа № 640/10587/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року Справа № 640/10587/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Бєлової Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Кобзар Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві,

як відокремленого підрозділу

Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування

податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо» (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.03.2019 № у частині застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 407 936,40 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначив, що ПАТ «Банк Камбіо» не є суб`єктом оподаткування в розумінні Податкового кодексу України з початку процедури ліквідації банку, а тому до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому, суд зазначив, що в ПАТ «Банк Камбіо» у 2014 році було встановлено тимчасову адміністрацію банку та, у подальшому, розпочато процедуру його ліквідації, а тому до даних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним по відношенню до Податкового кодексу України.

Разом з тим, суд вказав, що вимоги за зобов`язаннями банку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що стягнення штрафних санкцій, визначених Позивачу оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суперечить статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та пункту 2.4. глави 5 Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Відповідач зазначає, що спірні штрафні санкції Позивачу були нараховані за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань.

При цьому, Апелянт податковий стверджує про правомірність податкового повідомлення-рішення від 06.03.2019 № у частині застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 407 936,40 грн.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Разом з апеляційною скаргою Апелянтом подано клопотання про заміну Відповідача у справі на його правонаступника, яке задоволено ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2022 та замінено ГУ ДФС у м. Києві на його правонаступника - ГУ ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року №782 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04 грудня 2014 року №140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо», згідно з яким з 05 грудня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо».

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №46 «Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію публічному акціонерному товаристві «Банк Камбіо» строком на 1 рік з 02 березня 2015 року по 01 березня 2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №900 від 29 березня 2018 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» призначено Серерина Юрія Петровича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №350 від 14 лютого 2019 року ліквідаційну процедуру та повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» продовжено до 01 березня 2020 року включно.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведена камеральна перевірка ПАТ «Банк Камбіо», за результатами якої складено акт від 06 лютого 2019 року №552/26-15-12-12-12-26549700.

Проведеною перевіркою встановлення порушення ПАТ «Банк Камбіо» граничних строків сплати грошового зобов`язання по податку на прибуток передбачених пунктами 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України. Відповідальність платника передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 06 березня 2019 року № за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, визначених підпунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та згідно статті 126 Податкового кодексу України до ПАТ «Банк Камбіо» за затримку на 678, 597, 495, 456, 454, 275, 91 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 300 919 026,90 грн застосовано штраф у розмірі 20% на суму 60 183 805,38 грн.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Державної податкової служби України від 27 травня 2019 року №24355/6/99-99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення від 06 березня 2019 року № скасоване в частині застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 59 775 868,98 грн, в іншій частині рішення залишено без змін.

Позивач, вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення у частині застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 407 936,40 грн протиправним, а свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.3 частини 1 статті 1 ПК України передбачено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Законом № 4452-VI визначені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини 8 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 46 Закону № 4452-VI з дня початку процедури ліквідації банку, крім іншого припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку; 2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 3) строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

Пунктом 3 частини 5 статті 36 Закону № 4452-VI установлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Відповідно до частини 3 статті 46 Закону № 4452-VI під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону № 4452-VI, який виключає можливість нарахування банку штрафних санкцій за невиконання ним податкових зобов`язань у такий період.

11. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що з 2014 року в ПАТ «Банк Камбіо» було встановлено тимчасову адміністрацію банку, а в подальшому - розпочато процедуру його ліквідації, що зумовлює застосування до спірних правовідносин спеціального Закону № 4452-VI та виключає правові підстави для нарахування банку штрафні санкції за невиконання ним податкових зобов`язань у період з 2014 року.

12. Тож, доводи Апелянта про те, що спірні штрафні санкції Позивачу були нараховані за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

При цьому, у своїй скарзі Апелянт не навів жодних аргументів на спростування висновків суду першої інстанції, а лише виклав хронологію подів спірних правовідносин та норми податкового законодавства.

13. Твердження Апелянта щодо правомірності спірного податкового повідомлення-рішення від 06.03.2019 № у частині застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 407 936,40 грн, судова колегія до уваги не приймає, оскільки такі твердження є безпідставними і голослівними.

14. Аналізуючи всі доводи апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

15. Враховуючи вищевикладене та перевіривши рішення суду першої інстанції, відповідно до статті 308 КАС України, у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення цього позову.

16. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

17. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

18. З огляду на це, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року - без змін.

19. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судовий збір перерозподілу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 16 серпня 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Бєлова

О.В. Карпушова