Справа № 274/1124/22
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/1124/22

Головуючий у 1-й інстанції: Большакова Т.Б.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

15 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови серії БАА №953156 від 07.02.2022 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в суму 510,00 грн., провадження в справі закрити.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2022 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Так, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк - 10 днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків позовної заяви, шляхом: надання суду оригіналу документу про сплату судового збору (або докази на підтвердження звільнення від його сплати).

Вказана ухвала направлена позивачу 05 квітня 2022 року та отримана нею 14 квітня 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 16).

На виконання вимог вказаної ухвали 23.04.2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направлено заяву про усунення недоліків, яка отримана Бердичвським міськрайонним судом Житомирської області 05.05.2022 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с. 17-20).

Проте, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2022 року позовну заяву повернено особі, яка її подала у зв`язку із тим, що позивачем не усунуто виявлені недоліки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ч. 5 ст. 160 КАС України містить вимоги до позовної заяви, а стаття 161 передбачає документи, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як встановлено з матеріалів справи, копію ухвали від 23.02.2022 позивач отримала 14.04.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 23.02.2022 року позивачем 23.04.2022 року надіслано засобами поштового зв`язку на адресу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Факт надіслання позивачем вказаної заяви на адресу суду першої інстанції саме 23.04.2022 року підтверджується поштовим конвертом та квитанцією (а.с. 17, 19, 20). Вказана заява отримана судом 05.05.2022 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (а.с. 18).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до двадцять четвертої години, але якщо в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу (ч.8 ст. 120 КАС України).

Частиною 9 ст. 120 КАС України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Як зазначалося вище, копію ухвали про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 14.04.2022, а отже останнім днем строку, наданого для усунення недоліків позовної заяви, є 24.04.2022 року.

Таким чином, надсилаючи 23.04.2022 засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків позовної заяви, позивач дотрималась строку, який їй було встановлено для усунення недоліків в ухвалі від 23.02.2022 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов хибного та передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом.

Положеннями ст. 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України, полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслює значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді (рішення від 25 листопада 1997 року №6-зп, від 25 грудня 1997 року №9-зп).

Звернувшись з цим позовом, фізична особа вирішила скористатися гарантованим їй правом на вирішення спору в судовому порядку.

Однак, таким правом позивач скористатися не зміг, оскільки суд першої інстанції повернув позовну заяву із посиланням на невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви. При цьому, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву на наступний день після закінчення строку, наданого для усунення недоліків, не врахував права позивача скористатись послугами поштового зв`язку для надіслання на адресу суду доказів усунення недоліків позовної заяви, що потребує додаткового часу, який не входить у строк, визначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

На переконання суду апеляційної інстанції, викладене свідчить про те, що суд першої інстанції в даній ситуації застосував надміру формальний підхід і не врахував вимог ст. 55 Конституції України та ст.ст.2, 5, 6 КАС України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справи Brumarescu v. Romania зазначив, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі преамбули цієї Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

У відповідності до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визначені в Конвенції, порушено, повинен отримати ефективний засіб правового захисту у національному органі, незважаючи на те, що порушення вчинено особами, які діють в офіційній якості.

Суд повинен дотримуватися принципу верховенства права, одним з елементів якого є доступ до суду, який відповідно до ст. 6 КАС України застосовується адміністративними судами з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такої ухвали.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 120, 160, 169, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердичівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати.

Справу направити до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.