Справа № 640/21200/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року м. Київ № 640/21200/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А., розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доУправління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації
третя особа:Київський міський центр по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації (далі по тексту - відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Печерської РДА), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Київський міський центр по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат (далі по тексту - третя особа), у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у відмові здійснити позивачці виплату допомоги при народженні дитини, починаючи з травня 2016 року;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачці допомогу при народженні дитини, починаючи з травня 2016 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує на наявність у неї права на отримання допомоги при народженні дитини від відповідача, оскільки у жовтні 2017 року переїхала до м. Києва та стала на облік як внутрішньо переміщена особа, підтверджується наданими доказами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/21200/18 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (письмового провадження).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що Управління праці та соціального захисту населення Печерської РДА не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки позивачці за наслідками розгляду звернень у 2017 та у 2018 році надано роз`яснення стосовно здійснення виплат допомоги при народженні дитини, а дії відповідача в межах спірних відносин є правомірними.

Крім того, відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено про порушення позивачкою строку звернення до суду, з урахуванням чого Управління праці та соціального захисту населення Печерської РДА просить залишити позовну заяву без розгляду.

З приводу заявленого клопотання суд зазначає таке.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Матеріалами справи підтверджено, що листом від 10 листопада 2017 року №105/74/К-1267 за наслідками розгляду заяви позивачки щодо перерахунку та доплати державної допомоги по догляду за дитиною до трьох років повідомлено, що для розгляду питання продовження виплати допомоги при народженні дитини позивачці потрібно звернутися з паспортом до управління праці та соціального захисту населення Печерської РДА та заповнити заяву затвердженої форми; управлінням буде розглянута питання продовження виплати допомоги лише у разі надходження особистої справи одержувача допомоги (позивачки); надано роз`яснення стосовно звернення протягом 12 місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

Листом від 25 червня 2018 року №105/74/К-787/16-7658 позивачці на звернення надано відповідь, що станом на 23 червня 2018 року вона не зверталася до відповідача за призначенням допомоги; ґрунтовні роз`яснення надані листом від 10 листопада 2017 року №105/74/К-1267.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів, якими б підтверджувалася дата отримання позивачкою листів відповідача від 10 листопада 2017 року №105/74/К-1267 та від 25 червня 2018 року №105/74/К-787/16-7658, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості визнати доведеними доводи відповідача щодо порушення позивачкою строків звернення до суду.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частини сьома статті 7 Сімейного кодексу України).

Згідно з Конвенцією про права дитини (пункт 1 статті 3) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 591/610/16-а, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення інтересів дитини, суд вважає, що строк звернення до суду не є пропущеним, а клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2019 року повідомлено Київський міський центр по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат про залучення його до участі у справі в якості третьої особи та запропоновано надати пояснення по суті позовних вимог.

Третьою особою надано пояснення по суті справи, в яких зазначено, що Київський міський центр по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки особова справа позивачки не надходила, а третя особа в межах спірних відносин діяла в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства та не порушувала права та законні інтереси позивачки.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02 грудня 2015 року.

ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеними особами відповідно до довідок від 12 жовтня 2017 року № та № про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_1 .

Заявою від 25 жовтня 2017 року позивачка звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок і доплату виплат по догляду за дитиною до трьох років до рівня прожиткового мінімуму, встановленого для дітей до 6 років з моменту призначення вказаних виплат до досягнення дитиною 3 років, посилаючись на положення постанови КМУ від 27 грудня 2001 року №1751, вказуючи, що перелік необхідних документів для нарахування допомоги по догляду за дитиною буд поданий 04 грудня 2015 року за місцем народження дитини (м. Дніпро). Зазначено, що позивачкою була отримана одноразова та щомісячна допомога по догляду за дитиною протягом пів року.

Листом від 10 листопада 2017 року №105/74/К-1267 за наслідками розгляду заяви позивачки щодо перерахунку та доплати державної допомоги по догляду за дитиною до трьох років повідомлено, що для розгляду питання продовження виплати допомоги при народженні дитини позивачці потрібно звернутися з паспортом до управління праці та соціального захисту населення Печерської РДА та заповнити заяву затвердженої форми; управлінням буде розглянута питання продовження виплати допомоги лише у разі надходження особистої справи одержувача допомоги (позивачки); надано роз`яснення стосовно звернення протягом 12 місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

Заявою без дати позивачка звернулася до відповідача з проханням пояснити причини відмови в наданні державної допомоги сім`ї з дітьми, яка була призупинена у липні 2016 року з посиланням на нормативно-правові акти, на підставі яких відмовлено та з проханням відновити щомісячну допомогу по догляду за дитиною до трьох років.

Листом від 25 червня 2018 року №105/74/К-787/16-7658 позивачці на звернення надано відповідь, що станом на 23 червня 2018 року вона не зверталася до відповідача за призначенням допомоги; ґрунтовні роз`яснення надані листом від 10 листопада 2017 року №105/74/К-1267.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у поновленні виплат протиправними, позивачка звернулася до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Згідно статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, як, зокрема, допомога при народженні дитини.

Положеннями статті 6 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення.

Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Положеннями статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено умови призначення допомоги при народженні дитини, відповідно до якої допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

Наведений перелік документів є вичерпним.

Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі:

- позбавлення отримувача допомоги батьківських прав;

- відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав;

- тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання;

- припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини;

- нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини;

- у разі виникнення інших обставин.

Умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», зокрема, допомоги при народженні дитини, визначено Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 (далі по тексту - Порядок №1751).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1751 державна допомога сім`ям з дітьми призначається і виплачується, зокрема, громадянам України.

Призначення і виплата державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюються управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Згідно з пунктом 10 Порядку №1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1751 для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається:

1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Заява, зазначена у підпункті 1 цього пункту, може бути подана в електронній формі (з використанням засобів телекомунікаційних систем, через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, зокрема з використанням електронного цифрового підпису) структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання заявника. В такому разі факт народження дитини на території України підтверджується за інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, отриманою шляхом електронної взаємодії у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом. У разі надходження надісланої з використанням засобів телекомунікаційних систем заяви без електронного цифрового підпису громадянина орган соціального захисту населення повідомляє заявнику, що допомога при народженні дитини призначається лише після підписання у місячний строк зазначеної заяви. У разі непідписання заяви у зазначений строк подається нова заява.

У разі звернення одного з батьків дитини (опікуна) за призначенням допомоги при народженні дитини орган соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини.

Відповідно до пункту 12 Порядку №1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Пунктом 13 Порядку №1751 визначено, що допомога при народженні дитини надається у розмірі, встановленому на дату народження дитини.

Виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір`ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; усиновлення дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування; смерті дитини; смерті отримувача допомоги.

Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

У випадках, передбачених абзацами двадцятим - двадцять сьомим цього пункту, виплата допомоги припиняється на підставі пропозицій центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженою особою, визначеною виконавчим органом об`єднаної територіальної громади.

Виплата допомоги поновлюється у випадках, передбачених абзацами двадцятим - двадцять сьомим, двадцять дев`ятим і тридцятим цього пункту, у разі, коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною (один з батьків дитини, опікун), звернулася протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

З наведеного вбачається, що для призначення та здійснення виплати допомоги народженні дитини подається певний перелік документів, за наслідками розгляду яких відповідним органом приймається рішення про виплату чи відмову у здійсненні виплат допомоги народженні дитини; при цьому, існує вичерпний перелік підстав для припинення здійснення виплат допомоги народженні дитини.

Так, сторонами у справі не заперечується, що позивачці за наслідками розгляду поданих документів призначено виплату допомоги народженні дитини.

Проте, як зазначено у позовній заяві, з грудня 2015 року по травень 2016 року включно, позивачка отримувала допомогу при народженні дитини; з червня 2016 року виплата вказаного виду допомоги припинилась.

Відповідно до пункту 54 Порядку №1751 у разі зміни місця проживання одержувача державної допомоги сім`ям з дітьми виплата її продовжується органом соціального захисту населення за новим місцем проживання або відбування покарання з місяця звернення.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеними особами відповідно до довідок від 12 жовтня 2017 року № та № про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_1 .

Заявою від 25 жовтня 2017 року позивачка звернулася до відповідача з проханням здійснити перерахунок і доплату виплат по догляду за дитиною до трьох років до рівня прожиткового мінімуму, встановленого для дітей до 6 років з моменту призначення вказаних виплат до досягнення дитиною 3 років, посилаючись на положення постанови КМУ від 27 грудня 2001 року №1751, вказуючи, що перелік необхідних документів для нарахування допомоги по догляду за дитиною буд поданий 04 грудня 2015 року за місцем народження дитини (м. Дніпро). Зазначено, що позивачкою була отримана одноразова та щомісячна допомога по догляду за дитиною протягом пів року.

Листом від 10 листопада 2017 року №105/74/К-1267 за наслідками розгляду заяви позивачки щодо перерахунку та доплати державної допомоги по догляду за дитиною до трьох років повідомлено, що для розгляду питання продовження виплати допомоги при народженні дитини позивачці потрібно звернутися з паспортом до управління праці та соціального захисту населення Печерської РДА та заповнити заяву затвердженої форми; управлінням буде розглянута питання продовження виплати допомоги лише у разі надходження особистої справи одержувача допомоги (позивачки); надано роз`яснення стосовно звернення протягом 12 місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

Проте, положення Порядку №1751 не покладають на позивачку обов`язку повторного подання документів, які подавалися для призначення допомоги при народженні дитини чи заяви встановленого зразка.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем не надано жодних доводів та доказів, які б підтверджували правомірність припинення здійснення виплати допомоги при народженні дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати позивачці допомоги при народженні дитини, починаючи з жовтня 2017 року та зобов`язання нарахувати та виплатити допомогу при народженні дитини, починаючи з жовтня 2017 року.

Щодо позовних вимог визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у відмові здійснити позивачці виплату допомоги при народженні дитини, починаючи з травня 2016 року по вересень 2017 року та зобов`язання виплатити вказану допомогу при народженні дитини, починаючи з травня 2016 року по вересень 2017 року суд зазначає, що за вказаний період відсутні докази зміни місця проживання позивачки як одержувача державної допомоги та, відповідно, судом не встановлено, що саме Управління праці та соціального захисту населення Печерської РДА є належним відповідачем в частині вказаного періоду.

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем частково доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають частковому відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини, починаючи з жовтня 2017 року.

3. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації (; адреса: 01015, м. Київ, вул. Цитадельна, буд. 4/7) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) допомогу при народженні дитини, починаючи з жовтня 2017 року.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації (; адреса: 01015, м. Київ, вул. Цитадельна, буд. 4/7).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя Н.А. Добрівська