Справа № 140/5753/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року м. Київ № 140/5753/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління Державної податкової служби у Волинській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України
до проТовариства з обмеженою відповідальністю "Нью Лайн Сервіс" стягнення податкового боргу у розмірі 31 258, 33 грн.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ЛАЙН СЕРВІС», в якому просить суд:

- стягнути з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ЛАЙН СЕРВІС» податковий борг в сумі 31 258,33 гривні.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до інтегрованої картки платника податків, за ТОВ «НЬЮ ЛАЙН СЕРВІС» рахується податковий борг:

1) з податку на додану вартість:

сума податкового боргу збільшилась на підставі винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень:

від 13.03.2019 № в сумі 170,00 грн;

від 18.04.2019 № в сумі 1 020,00 грн;

від 21.05.2019 № в сумі 1 020,00 грн;

від 14.05.2019 № в сумі 22 940,00 грн;

від 26.07.2019 № в сумі 1 020,00 грн;

від 26.07.2019 № в сумі 1 020,00 грн;

від 23.08.2019 № в сумі 1 020,00 грн;

від 22.08.2019 № в сумі 2 028,33 грн.

Таким чином, грошове зобов`язання з податку на додану вартість становить 30 231 гривень.

2) з податку на прибуток приватних підприємств:

сума податкового боргу збільшилась на підставі винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 17.07.2019 № в сумі 1 020,00 гривень.

Таким чином, грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств становить 1 020,00 гривень.

Отже, загальна заборгованість ТОВ «НЬЮ ЛАЙН СЕРВІС» по платежам до бюджету становить 31 258,33 гривень.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 адміністративну справу №140/5753/20 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Лайн Сервіс» про стягнення податкового боргу у розмірі 31 258, 33 грн. передано до Окружного адміністративного суду міста Києва за підсудністю.

Листом Волинського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 вих. №140/5753/20/46619100 матеріали адміністративної справи №140/5753/20 скеровано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали справи перереєстровано, в порядку, визначеному пунктом 15 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", матеріали адміністративної справи передано на розгляд судді Іщуку І.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.08.2020 продовжено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений в ухвалі суду від 28.07.2020.

Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 140/5753/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2022 замінено позивача по справі №140/5753/20 з Головного управління ДПС у Волинській області () на Головне управління Державної податкової служби у Волинській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (43010, Волинська обл., м. Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Відповідач у встановлений судом строк своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзиви на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців громадських формувань. Товариство з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ЛАЙН СЕРВІС» (ТОВ «НЬЮ ЛАЙН СЕРВІС») включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 09.11.2017, взяте на облік як платник податків в контролюючому органі - 09.11.2017.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач має заборгованість перед бюджетом у розмірі 31 258,33 гривень.

Контролюючим органом було направлено, з метою погашення податкового боргу, податкову вимогу від 10.06.2019 №702-17.

Оскільки зазначена сума заборгованості перед бюджетом відповідачем в добровільному порядку не сплачена, позивач звернувся з даним позовом до суду щодо стягнення податкового боргу за рахунок коштів, наявних на рахунках платника у банківських установах.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з п. 20.1.34 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 ПК України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 57. 1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України якщо сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом досліджено податкові повідомлення-рішення:

від 13.03.2019 № в сумі 170,00 грн;

від 18.04.2019 № в сумі 1 020,00 грн;

від 21.05.2019 № в сумі 1 020,00 грн;

від 14.05.2019 № в сумі 22 940,00 грн;

від 26.07.2019 № в сумі 1 020,00 грн;

від 26.07.2019 № в сумі 1 020,00 грн;

від 23.08.2019 № в сумі 1 020,00 грн;

від 22.08.2019 № в сумі 2 028,33 грн;

від 17.07.2019 № в сумі 1 020, 00 грн.

Зазначені повідомлення-рішення були направлені на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприєців та громадських формувань, рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, про що свідчать копії конвертів зі штрих-кодовими ідентифікаторами: 437; 431; 435; 430; 430; 430; 436; 436; 439.

Доказів їх оскарження/скасування до суду не надано.

Таким чином, на час вирішення даної справи визначене контролюючим органом податкове зобов`язання є правомірними та узгодженими.

Отже, станом на час розгляду справи в суді за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 31 258,33 гривень, який на день розгляду справи у добровільному порядку не сплачений.

Відповідно до п. 59.1 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення податкового боргу податковим органом було виставлено відповідачу податкову вимогу 10.06.2019 р. №702-1 на суму податкового боргу. Зазначена податкова вимога була направлена за адресою місцезнаходження відповідача рекомендованим листом з повідомленням, однак поштова кореспонденція була повернута з причин "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вищезазначена вимога вручена відповідачу належним чином.

Пунктом 59.5 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Таким чином, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктами 20.1.19, 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини, а також стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п. 41.2. ст. 41 ПК органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Стаття 61 ПК України передбачає, що контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів покладено на органи фіскальної служби.

Отже, судом встановлено, що узгоджена сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість, яка визначена позивачем, своєчасно та в повному обсязі відповідачем не сплачена та становить 31 258,33 грн.

Наявність податкового боргу у відповідача підтверджується: довідкою про наявність боргу по платежах до бюджету, розрахунком податкового боргу по платежах до бюджету, податковою вимогою від 10.06.2019 р. №702-17 з доказом вручення; податковими повідомленнями-рішеннями: від 13.03.2019 № в сумі 170,00 грн; від 18.04.2019 № в сумі 1 020,00 грн; від 21.05.2019 № в сумі 1 020,00 грн; від 14.05.2019 № в сумі 22 940,00 грн; від 26.07.2019 № в сумі 1 020,00 грн; від 26.07.2019 № в сумі 1 020,00 грн; від 23.08.2019 № в сумі 1 020,00 грн; від 22.08.2019 № в сумі 2 028,33 грн; від 17.07.2019 № в сумі 1 020, 00 грн.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управлінням ДПС у Волинській області про стягнення податкового боргу в сумі 31 258,33 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задовольнити.

2. Стягнути з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ЛАЙН СЕРВІС» (03124, м. Київ, вул. Пшенична, 6, ) податковий борг в сумі 31 258,33 грн. (тридцять одна тисяча двісті п`ятдесят вісім гривень тридцять три копійки).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.