Справа № 420/20277/21
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що полягають у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням страхового стажу 39 років ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії з врахуванням 41 рік 6 місяців 18 днів, коефіцієнту страхового стажу 0,4758 та доданих, до цієї заяви Довідок про заробітну плату до 2000 року, ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він у вересні місяці 2021 року, звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з питання перерахунку його пенсії, оскільки вважає, що відповідач неправильно нараховує його пенсійні виплати.

У відповіді відповідача від 23.09.2021 року №17303-17741/K-02/8 1500/21 зазначено, що з 16.03.2011 року позивач отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як працюючій особі при страховому стажі 39 років.

Позивач вважає, що ГУ ПФУ неправильно обрахувало його страховий стаж, оскільки за підрахунками відповідача страховий стаж складає 39 років.

Як зазначає позивач, відповідач безпідставно не зараховує період роботи з 04.09.1970 року по 25.08.1971 року в пільговому обчисленні та період з 13.04.1981 року по 17.08.1983 року, згідно записів трудової книжки, про що також було зазначено у відповіді Пенсійного фонду України від 28.12.2019 року №3021-29507/К-03/8-2800/19, адже відповідач стверджує, що стаж позивача складає 39 років 6 місяців 6 днів.

На думку позивача, його стаж складає 41 рік 6 місяців 18 днів, понаднормовий стаж складає 16 років.

Також позивач вказує, що відомості, які взяті відповідачем для перерахунку його пенсії, не відповідають дійсності, що є протиправними діями з боку відповідача.

На думку позивача, відповідач здійснив перерахунок пенсії згідно даних, які не є правдивими, що безпосередньо зменшує розмір його пенсії.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

29.11.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 з 16.03.2011 року призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 при страховому стажі 39 років та середньомісячному заробітку 10688,45 грн. за період роботи з 01.11.1991 по 30.09.1996, з 01.07.1997 по 31.07.1997 та з 01.07.2000 по 28.02.2011 (згідно даних персоніфікованого обліку).

З 01.09.2021 року розмір пенсії позивача становить 4731,78 грн., де 4168,50 грн. - основний розмір пенсії та 203,28 грн. - доплата за понаднормативний стаж 14 років. Період роботи ОСОБА_1 з 04.09.1970 по 25.08.1971 зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі.

Розрахунок стажу в пільговому обчисленні передбачено п. 5 Прикінцевих положень Закону 1058, де зазначено, що період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку i на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 року.

Вiдповiдно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої Постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року № 530/11-28, пільги щодо обчислення стажу передбачені ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року, надавалися особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та уклали строкові трудові договори про роботу в цих районах терміном на 3 роки.

У разі відсутності документів, що підтверджують факт укладання особою строкових трудових договорів не менше трьох років зазначені періоди роботи зараховуються до страхового стажу в календарному обчисленні.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 13.04.1981 по 17.08.1983 відповідачем зазначено, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Ведення трудових книжок здійснюється згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена 29.07.1993 наказом Міністерства праці № 58. Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу. При відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи враховується згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. У разі відсутності або внесення неточних записів у трудову книжку, власником або уповноваженим ним органом, а також архівною установою при ліквідації власника, відповідно до Порядку № 637, можуть надаватися уточнюючи довідки.

Як зазначає відповідач, на підтвердження періоду роботи з 13.04.1981 по 17.08.1983 в тресті "Облмiжколгоспдорбуд" уточнюючої довiдки ОСОБА_1 надано не було.

Порядок визначення середньомісячного розміру передбачено до ст. 40 Закону № 1058, де вказано, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі, якщо страховий стаж, починаючи з 01 липня 2000 року, становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

Отже для розрахунку пенсії позивача враховано заробітну плату за період роботи з 01.11.1991 по 30.09.1996, з 01.07.1997 по 31.07.1997, з 01.07.2000 по 28.02.2011 згідно наданих довідок та даних персоніфікованого обліку. При цьому проведено оптимізацію (виключення невигідних місяців) та виключені із розрахунку середньомісячного заробітку період з 01.11.2001 по 31.08.2007.

Також здійснено розрахунок пенсії з урахуванням архівної довідки від 18.03.2011 року №Т-95 за період роботи з 01.09.1986 року по 31.01.1990 року, однак показник заробітної плати виявився меншим, ніж попередній.

Таким чином, на думку відповідача, розмір пенсії позивача встановлено відповідно чинного законодавства, підстави для перерахунку відсутні.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу №1105 від 28.03.2011 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 16.03.2011 року (а.с. 71).

Пенсію позивачу обчислено при страховому стажі 32 роки 4 місяці 17 днів, середньомісячному заробітку 3935, 82 грн.

В подальшому позивачу пенсію обчислено при страховому стажі 39 років 6 днів, середньомісячному заробітку 8674, 98 грн. (а.с.182).

Згідно перерахунку пенсії від 23.09.2021 року позивачу здійснено перерахунок пенсії при страховому стажі 39 років 6 днів, середньомісячному заробітку 10688, 45 грн. (а.с.196).

На звернення позивача від 12.11.2019 року (вх.№29507/К-2800-19 від 18.11.2019 року) Пенсійним фондом України від 28.12.2019 року №3021-29507/К-03/8-2800/19 надано відповідь згідно якої зазначено, що розмір пенсії позивача, обчислений з урахуванням страхового стажу 39 років 6 днів (у тому числі враховано період військової служби з 22.11.1972 по 05.11.1975 - 2 роки 11 місяців 14 днів та період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1987 - 1 рік) (коефіцієнт страхового стажу - 0,39000) та заробітної плати 8599,14 грн., визначеної за періоди з 01.11.1991 по 31.08.1996, з 01.07.1997 по 31.08.1997 та за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 29.01.2008 (коефіцієнт заробітної плати - 1,95242), становить 3353,10 грн.

За 14 років страхового стажу понад 25 років розмір пенсії позивача збільшено на 14 відсотків мінімального розміру пенсії за віком (1638,00 грн. х 14%). Розмір пенсії, з урахуванням доплати за 14 років понаднормового стажу (203,28 грн.), станом на 01.12.2019 складає 3356,38 грн.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 04.09.1970 по 25.08.1971 в пiльговому обчисленні повідомлено, що вiдповiдно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та мiсцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року № 530/11-28, пільги щодо обчислення стажу, передбачені статтею 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10 лютого 1960 року, надавалися особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та уклали строкові трудові договори про роботу в цих районах терміном на 3 роки. У разі відсутності документів, які підтверджують факт укладання з особою строкових трудових договорів терміном не менше трьох років у періоди роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зазначені періоди роботи зараховуються до страхового стажу в календарному обчисленні.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 13.04.1981 по 17.08.1983 повідомлено, що відповідно статті 24 Закону періоди трудової діяльності та інші перiоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004 р.), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи до 01.01.2004, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження). У графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Вказаним листом позивачу також повыдомлено, що запис про періоди роботи з 13.04.1981 року по 17.08.1983 року в тресті «Облмiжколгоспдорбуд» внесено до трудової книжки позивача з порушенням вимог Інструкції, тому зазначений період до страхового стажу не зараховано.

06.09.2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про перерахунок його пенсії, згідно якої просив здійснити перерахунок пенсії згідно довідок про заробітку плату до 2000 року для обчислення пенсії, та врахувати при здійсненні перерахунку всі обставини, які мають значення для правильного розрахунку її розміру. Позивач зазначив у заяві, що при розрахунку розміру його пенсійного забезпечення не були враховані всі періоди трудової діяльності згідно його трудової книжки та довідки про заробітку плату для обчислення пенсії до 2000 року, повторно наполягав на тому, що його страховий стаж для розрахунку пенсії складає 41 рік 6 місяців 18 днів (а.с.231-239).

На вказане звернення позивача Головне управління ПФУ в Одеській області надано відповідь листом від 23.09.2021 року № 17303/17741/К-02/8-1500/21, в якому вказано, що з 16.03.2011 позивач отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як працюючій особі при страховому стажі 39 років (стаж враховано по 17.04.1997), середньомісячної заробітної плати 10688,45 грн. визначеній за період з 01.11.1991 по 30.09.1996, з 01.07.1997 по 31.07.1997 згідно з довідкою про заробітну плату, з 01.07.2000 по 28.02.2011 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір на 01.09.2021 становить 4371,78 грн., де: 4168, 50 грн. - основний розмір пенсії: 203, 28 грн. доплата за 14 років понаднормативного стажу.

У листі також зазначено, що порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії врегульовано ст. 40 Закону, згідно з якою для обчислення пенсії приховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження повідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Відповідач також вказав у листі від 23.09.2021 року, що розрахунок заробітної плати позивача проведений згідно з архівною довідкою про заробітну плату від 18.03.2011 року № Т-95 за період роботи з 01.09.1986 по 31.01.1990 та довідкою про заробітну плату від 16.03.2011 №08 за період роботи з 01.11.1991 по 30.09.1996. Оптимальний або доцільніший варіант заробітної плати визначений за період з 01.11.1991 по 30.09.1996, 01.07.1997 по 31.07.1997.

При обчисленні пенсії позивача середньомісячний заробіток визначений за періоди 01.11.1991 по 30.09.1996, з 01.07.1997 по 31.07.1997, 01.07.2000 28.02.2011 (116 місяців).

При цьому суми заробітку за період з 01.11.2001 по 31.08.2007 (39 місяців) виключені (оптимізовані) з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії. Отже, розрахунок заробітної плати вже проведений на підставі довідок долучених до звернення. Розрахунок заробітної плати проведено за нормами зазначеної статті (а.с.54-55).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, період роботи ОСОБА_1 з 04.09.1970 по 25.08.1971 зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі.

Позивач вважає, що відповідач протиправно не зарахував до загального страхового стажу зазначений період його роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, виходячи з пільгового розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі за текстом - Закон №1058-IV), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 5 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі - Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року № 1908-VІІ "Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі" (далі - Указ від 26 вересня 1967 року).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до пункту "д" статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10.02.1960 працівникам, що переводяться, направляються, запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надати додаткові пільги - зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Згідно статті 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 26.09.1967 №1908-VІІ скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР лютого 1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", з п`яти до трьох років.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Абзацом першим пункту 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28 (далі за текстом - Інструкція).

Абзацом 2 пункту 2 Інструкції визначено, що пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960 та статтею 3 Указу від 26.09.1967, надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місця, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), за умови укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Отже, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в його трудовій книжці та сторонами не заперечується.

Разом з тим, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, а саме: зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, поширюються на працівників за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки.

При цьому, з трудової книжки позивача вбачається, що він працював у районах Крайньої Півночі (в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі) в період з 04.09.1970 по 25.08.1971, тобто менше трьох років.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності підстав для зарахування позивачу періоду роботи з 04.09.1970 по 25.08.1971 з урахуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців).

Тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Щодо не зарахування відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у Тресті «Облміжколгоспдорбуд» згідно записів №№ 19, 20 трудової книжки суд зазначає таке.

Згідно записів у трудовій книжці позивача №№19, 20 ОСОБА_1 з 13.04.1981 року по 17.08.1983 року працював у Тресті «Облміжколгоспдорбуд» (а.с.28-29).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення передбачено», що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначенні пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі за текстом - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Системний аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі №235/805/17, від 06.12.2019 у справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі №500/1561/17, від 05.12.2019 у справі №242/2536/16-а.

Відповідно п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 № 162 (чинної в період внесення записів №№ 19, 20 до трудової книжки позивача), всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно із п.2.4. зазначеної Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як встановлено, п. 2.14 Інструкції, у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу.

Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження його трудового стажу. Разом з тим, доказів, які б спростовували спірні періоди трудової діяльності позивача, відповідач не надав. Зокрема, не надано доказів того, що позивач не працював у спірні періоди на вказаних у трудовій книжці підприємствах.

Відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №754/14898/15-а.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Одеській області протиправно не зарахувало до страхового стажу позивача період роботи з 13.04.1981 року по 17.08.1983 року у Тресті «Облміжколгоспдорбуд», а тому вказаний період підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 .

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу 41 рік 6 місяців 18 днів, коефіцієнту страхового стажу 0,4758 та доданих, до цієї заяви Довідок про заробітну плату до 2000 року суд зазначає таке.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Отже, підрахунок страхового стажу позивача, коефіцієнту страхового стажу є дискреційними повноваженнями відповідача, які останній має реалізувати з урахуванням висновків суду щодо врахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 13.04.1981 року по 17.08.1983 року у Тресті «Облміжколгоспдорбуд».

Що стосується врахування довідок про заробітку плату до 2000 року, доданих до заяви позивача до ГУ ПФУ в Одеській області, суд погоджується з доводами відповідача про те, що розрахунок заробітної плати позивача вже проведений на підставі довідок, долучених до звернення.

Так, розрахунок заробітної плати позивача проведений згідно з архівною довідкою про заробітну плату від 18.03.2011 року № Т-95 за період роботи з 01.09.1986 по 31.01.1990 та довідкою про заробітну плату від 16.03.2011 №08 за період роботи з 01.11.1991 по 30.09.1996. Оптимальний або доцільніший варіант заробітної плати визначений за період з 01.11.1991 по 30.09.1996, 01.07.1997 по 31.07.1997. При обчисленні пенсії позивача середньомісячний заробіток визначений за періоди 01.11.1991 по 30.09.1996, з 01.07.1997 по 31.07.1997, 01.07.2000 по 28.02.2011 (116 місяців).

При цьому суми заробітку за період з 01.11.2001 по 31.08.2007 (39 місяців) виключені (оптимізовані) з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії.

Вищевикладене підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача, зокрема, розрахунком, проведеним 23.09.2021 року (а.с.196-198).

Тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, з метою ефективного захисту прав позивача, відповідно до приписів ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов ОСОБА_1 частково шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що полягають у здійсненні перерахунку пенсії позивача 23.09.2021 року з врахуванням страхового стажу 39 років, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 06.09.2021 року (тобто з дати звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії) з урахуванням періоду роботи з 13.04.1981 року по 17.08.1983 року у Тресті «Облміжколгоспдорбуд» згідно записів №№ 19, 20 трудової книжки ОСОБА_1 .

При цьому суд враховує встановлений ч.2 ст.122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з позовом щодо захисту порушених прав позивача, обізнаність позивача про розмір пенсії з моменту отримання першої пенсійної виплати у квітня 2011 року та те, що позивач з вказаного часу не вчиняв активних дій щодо захисту своїх прав. Такі активні дії позивач вчинив лише після звернення 06.09.2021 року до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.3 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, слід стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул.Канатна, буд. 83, м.Одеса, 65012, ) - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що полягають у здійсненні перерахунку пенсії 23.09.2021 року з врахуванням страхового стажу 39 років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 06.09.2021 року з урахуванням періоду роботи з 13.04.1981 року по 17.08.1983 року у Тресті «Облміжколгоспдорбуд» згідно записів №№ 19, 20 трудової книжки ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів