Справа № 229/5232/21
Суддя: Лебеженко В. О.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/229/3/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.,

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Середюка Антона Михайловича , Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

до Дружківського міського суду Донецької області звернувся позивач до відповідачів з позовною заявою про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В позові вказав, що 19 вересня 2021 року відповідачем по справі - інспектором СРПП Середюком А.М. відносно нього було винесено постанову серії БАА № 908579 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст., 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 850 гривень за те, що 19 вересня 2021 року приблизно о 20:29 год. позивач керував транспортним засобом, у технічно справному стані, VOLKSWAGEN LT 35, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Дружківка по вул. О.Тихого, біля буд. № 202. Далі, автомобіль, яким керував позивач, був зупинений працівниками патрульної поліції, які почали стверджувати, що він порушив правила дорожнього руху, а саме, що на автомобілі яким він керував не працює задній правий габарит та неосвітлений задній державний номер в темну пору доби, за що ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачена адмiнiстративна вiдповiдальнiсть, у зв`язку з чим, було складено постанову на накладено адміністративний штраф в розмiрi 850 грн.

Вважає, що постанова серія БАА № 908579 від 19 вересня 2021 року винесена відповідачем з порушенням вимог діючого законодавства, яке регламентує процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, з істотним порушенням його прав, викладені в ній обставини не відповідають фактичним обставинам, отже, є незаконною та підлягає скасуванню. Відповідач не заслухав його пояснення, не надав йому можливість викласти їх в письмовому вигляді. В процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не досліджував докази. Відповідачем порушено його право на захист.

В зв`язку з викладеним, просить скасувати вказану постанову, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі інспектор СРПП Середюк А.М. та представник Головного управління Національної поліції України в Донецькій області в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суду було надано відзив з запереченнями на позовну заяву із двома лазерними носіями CD-R із відеофайлами із фіксацією факту вчинення правопорушення , яке було зареєстровано відео реєстраторами поліцейського. Вважають вимоги позивача безпідставними, оскільки оскаржувана ним постанова винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає, оскільки винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. Просять у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Суд, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст. 9 КАС України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що інспектором СРПП ВП № 1 Краматорського РУП старшим лейтенантом поліції Середюком Антоном Михайловичем постановою серії БАА № 908579 від 19 вересня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП України, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2 , 3, 5 і 6статті 121 КУпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем надано відзив. У відзиві вказано, що 19.09.2021, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальностi інспектором СРПП ВП №1 Краматорського РУП старшим лейтенантом поліції Сердюком Антоном Михайловичем за ч.1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП. Позивач вважає, що інспектор незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Порушення, на які вказує позивач, інспектором допущено не було.

Факт вчинення правопорушення підтверджується постановою серії БАА №908579 від 19.09.2021. Позивач отримав копію спірної постанови, про що свідчить його підпис. При цьому, жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань до постанови позивач під час її прийняття не надав.

Отже, вимоги позивача, викладені в позовній заяві, є безпідставними.

Не визнання позивачем вини у вчиненні адміністративного правопорушення, розцінено як спосіб уникнути відповідальності.

Згідно зі ст. 33 КУпАП. при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому вважають,що стягнення було накладено правомірно.

Поліцейський виконав вимоги ст. 280 КУпАП, а саме, з`ясував що було умисно вчинене адміністративне правопорушення, за що правопорушник підлягає адміністративній відповідальності. Підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу - відсутні.

Також, відповідно до п. 5 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. З чого вбачається, що поліцейський патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно виніс постанову.

З відеозапису боді-камери № 131, наданої представником відповідача, вбачається, що ОСОБА_1 не був повідомлений працівником поліції про проведення відеозйомки на боді-камеру та не ознайомлений зі змістом запису, що свідчить про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція щодо неповідомлення про проведення зйомки на боді-камеру викладена у постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Окрім того, з відеозапису боді-камери вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення працівник поліції не представився та не роз`ясненив особі, яка притягувалась до адміністративної відповідальності права і обов`язки визначені ст. 63 Конституції України, ст.ст. 268, 287-289 КУпАП.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП відповідачем не надано.

Відповідачем не спростовано доводів ОСОБА_1 щодо недоведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині того, що працівник поліції не представився, а також не роз`яснив позивачу права і обов`язки визначені ст. 63 Конституції України, ст.ст. 268, 287-289 КУпАП.

Поряд з цим в порушення положень ч. 9 ст. 79 КАС України відповідач не надав підтвердження надсилання (надання) відеозапису з боді-камери № 131 позивачу, а тому суд взагалі не бере його до уваги.

Таким чином, обставини, які викладені в постанові про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення серії БАА № 908579 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню.

Щодо посилання позивача на неналежність відео з відео реєстратора як доказу суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Пунктом 4 розділу 2 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 року №100 передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що у п.7 постанови серії БАА №908579 від 19.09.2021 року міститься посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис, а саме: відео з боді камери № 131.

Разом з тим, нормами статті 283 КУпАП не передбачено обов`язку зазначати модель та потужність адаптеру живлення відеореєстратора.

Отже, твердження позивача про недопустимість відеозапису з боді-камери № 131 в частині відсутності посилання на відповідний технічний засіб є безпідставними.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, суд враховує, що при зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов ОСОБА_1 задоволено, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст.1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст.9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Середюка Антона Михайловича , Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 908579 від 19 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Нахімова, буд. 86; ) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О. Лебеженко