Справа № 320/12050/21
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сквирської дитячо-юнацької спортивної школи імені Воропая П.М. Сквирської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Сквирської дитячо-юнацької спортивної школи імені Воропая П.М. Сквирської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Сквирська міська рада Київської області про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Сквирської дитячо-юнацької спортивної школи імені Воропая П.М. Сквирської міської ради Київської області, в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі спортивної школи та гаражу Сквирської дитячо-юнацької спортивної школи імені Воропая П.М. Сквирської міської ради Київської області за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Богачевського, 74, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті позапланової перевірки від 23.06.2021 №996.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що частину виявлених порушень усунуто, для іншої частини було вжито організаційні заходи для їх усунення та після виділення відповідної суми коштів відповідач зобов`язується вжити заходів для усунення порушень, що залишились, а зупинення експлуатації школи порушує положення ст.53 Конституції України в частині реалізації права на освіту.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що виявлені під час перевірки порушення не є формальними та створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі у разі її виникнення. При цьому відсутність коштів не може бути підставою для невиконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Третя особа відзив на апеляційну скаргу не подавала. Будь-які її письмові пояснення в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу ГУ ДСНС у Київській області від 15.06.2021 №719 та посвідчення від 16.06.2021 №4462 позивачем було проведено позапланову перевірку додержання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за адресою: Київська область, м. Сквира, вул. Богачевського, 74, за результатами якої складено акт від 23.06.2021 №996 (а.с.29-36), в якому зафіксовано наступні порушення:

1. Не встановлено захист будівлі спортшколи від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів, чим порушено пункт 1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ. Так, відсутність блискавкозахисту може призвести до швидкого займання та появи пожежі, внаслідок якої виникають небезпечні фактори (продукти горіння, чадний газ та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

2. Не встановлено захист будівлі гаражу від прямих попадань блискавки та вторинних їх проявів, чим порушено пункт 1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ. Так, відсутність блискавкозахисту може призвести до швидкого займання та появи пожежі, внаслідок якої виникають небезпечні фактори (продукти горіння, чадний газ та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

3. Дерев`яні елементи горищного покриття гаражу не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, чим порушено пункт 2.5, глави 1, розділу V ППБУ. Так, відсутність вогнезахисного обробляння призводить до зменшення межі вогнестійкості несучих елементів конструкції. Вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій дозволяє отримати додатковий час для порятунку людей та організації гасіння пожежі.

4. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, чим порушено пункт 1.6 глави 1 розділу ІV ППБУ. Здійснення з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів призводить до аварійної експлуатації зазначених мереж та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

5. Будівлю спортшколи не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією, системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, чим порушено пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ. Так, відсутність системи пожежної сигналізації призводить до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей, що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.

6. Будівлю гаражу не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією, чим порушено п. 1.2 глави 1 розділу V ППБУ. Відсутність системи пожежної сигналізації призводить до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей, що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.

7. На шляху евакуації глядачів дверні прорізи не обладнані дверними полотнами з пристроями для самозачинення та ущільненням в притулах у відповідності до п.3.150 ДБНВ.2.2-13:2013, чим порушено п.2.3 глава 2 розділ ІІІ ППБУ. Так, самовільна реконструкція приміщень, що ведуть до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

8. На шляхах евакуації облаштовано пороги, висота яких не відповідає нормам, що перешкоджає вільній евакуації людей, чим порушено п. 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ. Так, самовільна реконструкція приміщень, що ведуть до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

9. Із другого поверху не виконано другий евакуаційний вихід, чим порушено п. 1.4 глави1 розділу VІ ППБУ. Так, недотримання вимог до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

10. Сходові марші на другий поверх виконано з порушенням вимог табл. 1 ДБН 1.1-7-2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва" та ДБН В.2.2-9:2018, чим порушено пункт 22, розділу V ППБУ. Так, недотримання вимог до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

11. На шляхах евакуації допускається використання облицювання стін та стелі з вищою пожежною небезпекою, чим порушено п. 2.17 глави 2 розділу ІІІ ППБУ. Так, самовільна реконструкція приміщень, що ведуть до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

12. Перегородки роздягалень виконано із застосуванням будівельних матеріалів з вищими показниками пожежної небезпеки в порушення вимог табл. 1 ДБН 1.1-7-2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва", чим порушено пункт 22 розділу ІІ ППБУ. Так, самовільна реконструкція приміщень, що ведуть до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

13. Не забезпечено працівників закладу засобами колективного та індивідуального захисту, чим порушено пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗУ. Відсутність для працюючого персоналу засобів індивідуального захисту збільшує час впливу небезпечних факторів на органи дихання та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Акт підписано уповноваженою особою відповідача без зауважень та заперечень щодо проведеної перевірки та складення акту.

У зв`язку з тим, що виявлені порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що порушення, які вказані в акті перевірки дійсно створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а не усунення таких порушень може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій і, відповідно, ризику невідворотних негативних наслідків.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом цивільного захисту України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

В силу вимог ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ст.1 Кодексу цивільного захисту України, цей Кодекс регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Статтями 64, 65, 66 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до чинного законодавства.

Згідно зі ст.67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що позивач, як територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Частинами 1-2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Разом з тим, згідно ст.69 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі, поміж іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, та з питань техногенної безпеки.

До суду першої інстанції відповідачем надано матеріали щодо вжиття ним заходів з метою усунення виявлених порушень, а саме копії наказу від 18.10.2021 №42 про зупинення експлуатації гаража, який є об`єктом порушень, наведених у п.2, 3, 6 акту від 23.06.2021 №996, листів від 17.08.2021 №25 адресованого Голові Сквирської міської ради та від 16.07.2021 №19 адресованого Начальнику відділу освіти Сквирської міської ради щодо виділення коштів на реконструкцію та перепланування школи з метою усунення виявлених недоліків (а.с.87-89).

Жодних інших доказів усунення виявлених під час перевірки порушень відповідач до суду першої інстанції не подавав.

Колегія суддів звертає увагу, що наказ про зупинення експлуатації гаража від 18.10.2021 №42 жодним чином не свідчить про усунення порушень вимог п.2, 3, 6 акту перевірки від 23.06.2021 №996, оскільки не попереджує прямі попадання блискавки та вторинних її проявів, що в сукупності з не оброблення елементів горищного покриття засобами вогнезахисту можуть призвести до швидкого займання і розповсюдження пожежі в разі її виникнення, а відсутність автоматичної пожежної сигналізації не дозволить вчасно виявити можливу пожежу із повідомленням про неї пожежних підрозділів з метою їх невідкладного прибуття на місце.

В той же час, до апеляційної скарги було подано план усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки Сквирської дитячо-юнацької спортивної школи імені Воропая П.М. на 2022 рік, який містить терміни усунення виявлених порушень на період з січня по вересень 2022 року, однак, враховуючи, що апеляційна скарга подавалась у лютому місяці 2022 року, суду не було надано жодних доказів виконання вказаного плану за січень 2022 року в частині усунення наступного порушення «На шляхах евакуації демонтувати пороги, висоти відповідних норм, які перешкоджають вільній евакуації людей», зокрема, актів виконаних робіт, матеріалів фото- та відео-фіксації усунення порушень тощо.

Таким чином, відповідач не заперечує факт наявності порушень, зафіксованих в акті перевірки від 23.06.2021 №996 та запланував їх усунення протягом 2022, однак на момент постановлення судом першої інстанції рішення у даній справі (20.12.2021) всі виявлені порушення не були усунуті, не зважаючи, що з моменту їх виявлення пройшло 6 місяців, беручи до уваги, що зупинення експлуатації будівлі гаража жодним чином не усуває виявлені позивачем порушення у сфері техногенної та пожежної безпеки.

У відповідності до п.п.25, 26 ч.1 ст.2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків; небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Таким чином, законодавець пов`язує створення реальної загрози життю та/або здоров`ю людини від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Зазначені позивачем в акті від 23.06.2021 №996 порушення колегія суддів вважає пов`язаними з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають в будівлі, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі та є обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Мета застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) полягає в убезпеченні людей від можливої небезпеки. Разом з тим, форма такого захисту повинна бути розумною, не порушувати прав відповідача і не повинна перешкоджати власнику (користувачу) вживати заходів до усунення виявлених порушень.

Поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

На думку суду, наведені в акті перевірки від 23.06.2021 №996 порушення безумовно пов`язані з ризиком настання реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, які працюють, перебувають в приміщеннях будівлі, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі та є обставинами, які можуть призвести до розповсюдження вогню, внаслідок несвоєчасного оповіщення про виникнення надзвичайної ситуації.

Крім того, застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Обставини щодо вжиття заходів з метою усунення порушень у сфері пожежної та техногенної безпеки не спростовують того факту, що до фактичного усунення таких порушень наявна реальна загроза життю та здоров`ю людей.

Зважаючи на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що не дивлячись на вжиття дій з метою усунення виявлених порушень, які станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції залишались такими, що створювали реальну загрозу життю і здоров`ю людей, тому висновок про наявність підстав для задоволення позову є правильними.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд під час розгляду справи №812/2061/17 у постанові від 29.04.2020, який підтриманий в постанові Верховного Суду від 23.06.2021 у справі №640/16673/19 та має бути врахований судом.

Суд зазначає, що закріплені у 53 Конституції України право на освіту не повинні бути забезпечене шляхом нехтування ст.3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

На думку суду, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на користь усунення виявлених порушень.

Твердження апелянта щодо необхідності виділення додаткових коштів для усунення всіх виявлених порушень в жодному разі не свідчить про відсутність потенційної загрози життю та здоров`ю людей.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянтів не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сквирської дитячо-юнацької спортивної школи імені Воропая П.М. Сквирської міської ради Київської області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 15 серпня 2022 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма