Справа № 460/18140/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2022 року м. Рівне №460/18140/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Морозюк О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Чернов Д.М.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ ЕТИЛ"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ ЕТИЛ" (далі також ТОВ "РІВНЕ ЕТИЛ", позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі також відповідач), в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Рівненській області від 02.06.2022 №716-п "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Рівне-Етил".

Мотивуючи вимоги позову позивач зазначав, що оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки винесений з порушенням встановленого порядку, встановленого пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, а тому підлягає скасуванню. Позивач наголошував, що у спірному наказі не вказано мети, конкретної підстави проведення перевірки, визначеної Податковим кодексом України та періоду діяльності, який буде перевірятися. На переконання позивача, підстави для початку проведення фактичної перевірки були відсутні як такі. При цьому зауважено про безакцизність діяльності ТОВ "РІВНЕ ЕТИЛ". За наведеного позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 13.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2022 на 09:30 год.

Ухвалою суду від 14.07.2022 розгляд адміністративної справи №460/18140/22 відкладено до 11.08.2022 до 09:30 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов від 08.08.2022, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції про те, що Головне управління ДПС у Рівненській області мало беззаперечне право на призначення проведення фактичної перевірки позивача з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Підставою для фактичної перевірки стало здійснення функцій, визначених законодавством сфері виробництва і обігу підакцизних товарів, а також наявність інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо виробництва і обігу підакцизних товарів. Також відповідач вказував, що в оскаржуваному наказі вказані усі визначені чинним законодавством реквізити і зазначення будь-яких додаткових відомостей та фактичних обставин, що стали передумовою для призначення перевірки, приписами пп.81.1 ст.81 Податкового кодексу України не вимагається. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 09.08.2022 заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі №460/18140/22 - задоволено. Вирішено забезпечити участь сторони позивача, а саме: уповноваженого представника - Чернова Дениса Миколайовича, у судовому засіданні в справі №460/18140/22, призначеному на 11.08.2022 на 09:30 год., а також в наступних судових засіданнях, в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua).

11.08.2022 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій висловлено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

У судовому засіданні, призначеному на 11.08.2022, представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала з наведених у відзиві мотивів. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02.06.2022 Управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Рівненській області звернулося до в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області з Доповідною запискою на тему: "Про проведення фактичної перевірки діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ -ЕТИЛ" (код за ЄДРПОУ - 40181768)".

Відповідно до змісту суті питання, викладеного у такій Доповідній записці, працівниками управління проведено аналiз баз даних ДПС України щодо діяльності ТОВ "Рівне-Етил" та наявної інформації в управлінні контролю за підакцизними товарами. Проведеним аналізом встановлено, що ТОВ "РІВНЕ-ЕТИЛ" виготовляло продукцію: розчинник органічний універсальний "Роухім", який згідно висновку експерта Рівненської Торгово-промислової палати № B-551 від 01.08.2018 відноситься до коду УКТ ЗЕД 3814 00 90 90.

Вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №722, код УКТ ЗЕД 3814 00 90 90 відноситься до переліку продукції хiмiчного і технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований.

З покликанням на до пп. 80.2.5 п.80.2. ст. 80 Податкового кодексу України, у Доповідній записці запропоновано: провести фактичну перевірку з питань дотримання вимог законодавства в сфері виробництва та обігу продукції хiмiчного і технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований та дотримання вимог законодавства в сфері виробництва та обігу підакцизних товарів ТОВ "РІВНЕ ЕТИЛ" (код за ) за адресою: вул. Заводська, буд. 1-Д, с. Шпанів, Рівненський район, Рівненська область.

02.06.2022 Головним управлінням ДПС у Рівненській області, на підставі пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80, керуючись ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 722, видано наказ №716-п "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "РІВНЕ - ЕТИЛ" (код за )".

Вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень наказано:

"Провести фактичну перевірку ТОВ "РІВНЕ ЕТИЛ" (код за ) в період з 02.06.2022 терміном на 10 діб за адресою: вул. Заводська, буд. 1-Д. с. Шпанів, Рівненський район, Рівненська область з питань:

- дотримання вимог законодавства в сфері виробництва та обігу продукції хімічного і технічного призначення, для виробництва якоп використовується спирт етиловий денатурований;

- дотримання вимог законодавства в сфері виробництва та обігу підакцизних товарів.

Період діяльності що перевіряється згідно статті 102 ПКУ".

Не погоджуючись із таким наказом та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України надано право контролюючим органам проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактично визначає дві підстави для проведення перевірки: 1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства та 2) здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі Закон №481/95-ВР) контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 затверджено Положення про Державну податкову службу України та державну митну службу України, згідно з яким ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.

Отже, відповідач здійснює видачу ліцензій на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, відтак в силу Закону №481/95-ВР відповідач наділений функціями щодо контролю за дотриманням законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Окрім вищезазначеного, ст.19-1 Податковим кодексом України визначено, що контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; надають інформаційно-довідкові послуги з питань податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

У відповідності до пп.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Відповідно до підпункту 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

За змістом підпункту 19-1.1.17 пункту 19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що чинним законодавством передбачені альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо. Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, від 12.08.2021 у справі №140/14625/20, від 11.05.2022 у справі №540/4141/20, від 06.07.2022 у справі №420/1242/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також враховує, що з приводу необхідності зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки конкретних підстав для її проведення склалася суперечлива судова практика Верховного Суду. Однак, суд акцентує увагу на позиції Великої Палати, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду (зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17).

Абзацом 3 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено вичерпний перелік реквізитів наказу на проведення перевірки, а саме: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Відповідно до п.80.9 ст. 80 Податкового кодексу України строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Згідно з п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Таким чином, чинне законодавство розмежовує поняття дати початку перевірки, тривалості перевірки та періоду діяльності, який буде перевірятися.

Як встановлено судом, наказ Головного управління ДПС у Рівненській області №716-п від 02.06.2022, виданий на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та містить, в тому числі, наступні реквізити: дата початку перевірки 02.06.2022; тривалість перевірки терміном 10 діб; період діяльності, який буде перевірятися визначається згідно статті 102 Податкового кодексу України; мета проведення перевірки перевірка дотримання вимог законодавства в сфері виробництва та обігу продукції хімічного і технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований; перевірка дотримання вимог законодавства в сфері виробництва та обігу підакцизних товарів.

Суд додатково зауважує, що оскільки ст.102 Податкового кодексу України чітко визначає період діяльності платника податків, що підлягає перевірці контролюючим органом, а саме 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання звітності, то в даному випадку відсутня будь-яка правова невизначеність щодо періоду діяльності, який буде перевірятися.

Отже, всупереч доводам позовної заяви, судом встановлено, що наказ Головного управління ДПС у Рівненській області №716-п від 02.06.2022 містить дату його видання, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється, адреси здійснення діяльності, мету перевірки, вид перевірки, дату початку перевірки, її тривалість, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ підписаний в.о. начальником Головного управління ДПС у Рівненській області, скріплений печаткою контролюючого органу.

Щодо покликання позивача на рішення судів, що набрали законної сили, у справах №460/2933/20, №460/9415/20, №460/9776/20 за участю тих самих осіб, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.12.2019 у справі №925/698/16 зробила висновок щодо застосування частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної в постанові від 25.03.2021 в справі № 813/4340/16, від 04.03.2020 в справі №822/3113/17 та постанові від 28.04.2020 в справі №815/94/16 правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Суд надає оцінку фактичним обставинам справи крізь призму аргументів та доказів. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Отже, суд під час розгляду даної справи на підставі встановлених обставин самостійно кваліфікував поведінку відповідача при призначенні та проведенні розглядуваного контрольного заходу й дійшов власних висновків щодо правомірності поведінки відповідача в причинно-наслідковому зв`язку з прийняттям оскаржуваного наказу з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм та з огляду на те, що обставини у даній справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду адміністративних справ №460/2933/20, №460/9415/20, №460/9776/20.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Крім того, згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ ЕТИЛ" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ ЕТИЛ" (вул. Заводська, 1д, с.Шпанів, Рівненський район, Рівненська область, 35301, ЄДРПОУ/РНОКПП 40181768)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м.Рівне, 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 16 серпня 2022 року

Суддя С.А. Борискін