Справа № 308/3731/22
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3731/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі - Майор Ю.

за участю представника позивача - Резуненко О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом Резуненко О., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 08.12.2021 року та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 17.08.2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.08.2022.

Резуненко О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 08.12.2021 року та закриття провадження у справі.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що 08.12.2021 року постановою в справі про порушення митних правил №1993/30500/21 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, гр. Угорщини ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 гривень. Вважаючи вказану постанову безпідставною та незаконною, вказує на те, що для митного оформлення авто необхідно зняти його з реєстрації, у зв`язку з чим було складено договір купівлі-продажі ТЗ на користь дружини позивача, на яку в подальшому і відбулося митне оформлення транспортного засобу.

У володіння, користування чи розпорядження ТЗ до його митного оформлення не передавався, а перебував постійно в гр. ОСОБА_1 , що виключає будь-який склад адміністративного правопорушення.

Однак, відповідно до змісту оскаржуваної постанови від 30 червня 2021 року вбачається, що гр. України ОСОБА_3 оформила легковий автомобіль марки PEUGEOT, модель PARTNER, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , для вільного обігу.

30.06.2021 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Ужгород вантажний» Закарпатської митниці Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Континент» на підставі договору про надання послуг митного брокера подано до митного оформлення МД типу ІМ 40 АА UA 305130/2021/016936, договір купівлі-продажу б/н від 25.06.2021 року, документ реєстрації транспортного засобу від 05.11.2014 № НОМЕР_2 , сертифікат відповідності щодо затвердження завершеного колісного транспортного засобу від 28.06.2021 року №UA.009.76007-21, згідно яких гр. ОСОБА_3 здійснювала митне оформлення вищевказаного легкового автомобіля в митному режимі «Імпорт».

Під час здійснення митних формальностей було проведено перевірочні заходи з використання баз даних АСМО «Інспектор» та ПІК ЄАІС Держмитслужби «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» внаслідок чого встановлено, що легковий автомобіль марки PEUGEOT, модель PARTNER, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , був ввезений гр. Угорщини ОСОБА_1 на митну територію України 10.08.2021 року через пункт пропуску «Дзвінкове» митного поста «Косонь» Закарпатської митниці Держмитслужби в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Після чого, Закарпатською митницею складено постанову про порушення митних правил за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України.

Позивач з винесенням постанови не згідний, вважає постанову №1993/30500/21 від 08.12.2021 року незаконною, такою що порушує його права та свободи як громадянина, виходячи з наступного.

Позивач вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, адже легковий автомобіль марки PEUGEOT, модель PARTNER, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , не передавався ні у володіння, ні у користування, ні у розпорядження ОСОБА_3 .

Тільки після зміни режиму з тимчасового ввезення на імпорт автомобіль можна було передати гр. ОСОБА_3 , що і було зроблено.

Під час проведення митних формальностей 30.06.2021 року даний транспортний засіб постійно знаходився у Позивача та перебував у його віданні, володінні та користуванні.

Позивач зазначає, що той факт, що транспортний засіб був оформлений на ОСОБА_3 , яка є дружиною Позивача, шляхом укладання договору купівлі- продажу, не доводить, що у діях останнього наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 Митного кодексу України. А припущення митного органу з цього приводу не відповідають фактичним обставинам справи.

Укладання договору відчуження на дружину Позивача зумовлене необхідністю Позивача зняти з обліку транспортний засіб марки «PEUGEOT PARTNER», номер кузова НОМЕР_3 в Угорщині з метою його пільгового, легального митного оформлення в Україні.

Також позивач зазначає, що під час здійснення процедури розмитнення автомобіля, відповідачем не було надано жодних зауважень щодо поданих до митного оформлення документів.

Окрім цього, позивач зазначає, що відповідач скаладаючи протокол про порушення митних правил фактично позбавив права позивача на присутність під час розгляду відносно нього справи , адже ні з протоколом про ПМП № 1993/30500/21 від 25.11.2021 року, ні з доповідною запискою страшого державного інспектора Шимоняк М.М., ні з іншими документами, які стосуються даної адміністративної справи, позивач не був ознайомлений, що свідчить про недотримання вимог ст. 526 МК України.

З посиланням на викладене, просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 1993/30500/21 від 08.12.2021 року, а провадження у справі - закрити.

Окрім того позивачем подана до суду заява про поновлення строків для оскарження постанови в справі про порушення митних правил, яка мотивована тим, що позивач 14.03.2022 року отримав у приміщенні Закарпатської митниці Держмитслужби копію постанови № 1993/30500/21 від 08.12.2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Зокрема зазначив, що постанова про порушення митних правил № 1993/30500/21 від 08.12.2021 року є незаконною. Позивачем на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» було ввезено автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER». Факт подачі митної декларації до митниці є підтвердженням реалізації права позивача наданого ЗУ " Про внесення змін до МК Украни щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів , ввезених на митну територію України". Митна декларація була оформлена Закарпатською митницею Держмитслужби без зауважень. Окрім того вказав на те, що жодні правовстановлюючі документи підтверджуючих факт купівлі-продажу автомобіля марки «PEUGEOT PARTNER», номер кузова НОМЕР_1 у нього відсутні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що стверджуєтться довідкою про доставку електронного документу в електронний кабінет Закарпатської митниці Держмитслужби . Враховуючи положення ч.3 ст. 268 КАС України, згідно якої неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін, повідомлених належним чином.

Ухвалою Ужгородського місьрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей даної категоріїх справ, з повідомленням сторін.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладаєтьсяна відповідача.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Судом встановлено, що легковий автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER», номер кузова НОМЕР_1 , було ввезено на митну територію України 10.08.2020 року гр. Угорщини ОСОБА_1 , через пункт пропуску «Дзвінкове» митного поста «Косонь» Закарпатської митниці Держимтслужби, в митному режимі тимчасового ввезення терміном до одного року з метою особистого користування.

Відповідно до постанови № 1993/30500/21 від 08.12.2021 року , 30.06.2021 року о 12.01 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ужгород-вантажний» Закарпатської митниці ТОВ «Євро Континент» на підставі договору про надання послуг митного брокера для митного оформлення подано МД типу ІМ 40 АА № UA305130/2021/106936 та інші документи, а саме: договір купівлі-продажу від 25.06.2021 року б/н, документи реєстрації транспортного засобу від 05.11.2014 року № КА78358, сертифікат відповідності щодо затвердження завершеного колісного транспортного засобу від 28.06.2021 року № UA .009.76007-21, згідно яких гр. України ОСОБА_3 оформляє товар, легковий автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER», номер кузова НОМЕР_1 .

Таким чином, гр. Угорщини ОСОБА_1 , вчинив неправомірні операції з автомобілем марки «PEUGEOT PARTNER», номер кузова НОМЕР_1 , тимсамово ввезним на митну територіюж України, шляхом передачі його у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила вказаний транспортний засіб на митну територію України, чим вчинив порушення митних правил, що передбачене ч.4 ст. 469 МК України.

Посадовою особою Закарпатської митниці запроваджено протокол про порушення митних правил відносно гр. Угорщини ОСОБА_1 за ч.4 ст. 469 МК України.

Судом встановлено, що постановою № 1993/30500/21 від 08.12.2021 року винесеною першого заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Кутєпов М.В. за наслідками розгляду протоколу №1993/30500/21 про порушення митних правил від 25.11.2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.4 ст. 469 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 ,00 гривень, а саме за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Не погодившись з даною постановою митного органу, гр. Угорщини ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил визначено главою 69 Розділу XІX Митного кодексу України.

Частиною 1 ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Стверджуючи,що вказана постанова є протиправною, позивач вказує на те, що у володіння, користування чи розпорядження ТЗ до його митного оформлення не передавався, а перебував постійно в гр. ОСОБА_1 , що виключає будь-який склад адміністративного правопорушення.

Тільки після зміни митного режиму з тимчасового ввезення на імпорт автомобіль можна було передати гр. ОСОБА_3 , що і було зроблено.

Під час проведення митних формальностей 30.06.2021 року даний транспортний засіб постійно знаходився у Позивача та перебував його віданні, володінні та користуванні.

Той факт, що транспортний засіб був оформлений на ОСОБА_3 , яка є дружиною Позивача, шляхом укладання договору купівлі- продажу, на думку позивача не доводить, що у його діях наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 Митного кодексу України. А припущення митного органу з цього приводу не відповідають фактичним обставинам справи.

За встановлених обставин, суд, виходить із наступного.

Відповідно до абзаців 1, 3 ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до п. 1, ч. 6, ст. 321 МК України перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується: у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Відповідно до ч. 3 ст. 325 МК України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно положень ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За приписами частини 4 ст. 469 МК України передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, суд також приймає до уваги те, що нормою ч. 4 ст. 469 МК України визначено настання відповідальності за передачу іншій особі у володіння, користування або розпорядження транспортного засобу особистого користування незалежно від того в якому з режимів ввезення знаходиться транспортний засіб.

Згідно п. 3 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" встановлено, що ТЗ для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Уповноважена особа - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

Відповідно до п. 4 розділу 1 зазначеного наказу ТЗ, що переміщуються через митний кордон України громадянами, перебувають під митним контролем: при ввезенні з метою транзиту - з моменту перетину митного кордону України до вивезення за межі митної території України; при вивезенні для вільного обігу або тимчасово - з моменту пред`явлення митному органу до завершення митного оформлення та вивезення за межі митної території України.

У відповідності до п. 7 розділу 1 наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" власник т.з. або вповноважена особа, який переміщує т.з. через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає (серед іншого) оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на т.з. або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Разом з тим, статтею 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 458 Кодексу порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх відповідним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на відповідні органи, і за які Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Види порушень митних правил та відповідальність за такі правопорушення закріплено у главі 68 Кодексу.

Відповідно до ст. 4 п. 60 МК України транспортні засоби особистого користування це наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Статтею 255 частиною 5 МК України встановлено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (ст. 325 ч. 3 МК України).

Згідно ст. 380 ч. 5 абз. 1, 3 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Отже, 10.08.2020 року гр. Угорщини ОСОБА_1 , через пункт пропуску «Дзвінкове» митного поста «Косонь» Закарпатської митниці Держимтслужби, в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року було ввезено легковий автомобіль марки «PEUGEOT PARTNER», номер кузова НОМЕР_1 на митну територію України

Таким чином, гр. Угорщини ОСОБА_1 , вчинив неправомірні операції з автомобілем марки «PEUGEOT PARTNER», номер кузова НОМЕР_1 , тимсамово ввезеним на митну територію України, шляхом передачі його у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила вказаний транспортний засіб намитну територію України, чим вчинив порушення митних правил, що передбачене ч.4 ст. 469 МК України, що було виявлено під час митного оформлення.

За порушення митних правил було складено протокол за ст. 469 ч. 4 МК України відносно ОСОБА_1 , справу розглянуто заступником начальника Заукарпатської митниці, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, накладено стягнення в межах санкції ст. 469 ч. 4 МК України.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні доказинемаютьдля судунапередвстановленоїсили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст.55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно дост.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.6 ст.530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митнихправил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новийр озгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у цій категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду визнати неправомірними дії суб`єкта владних повноважень.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав для скасування постанови від 08.12.2021 р. у справі про порушення митних правил №1993/30500/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 469 ч. 4 МК України, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи, що ОСОБА_1 отримав постанову про порушення митних правил № 1993/30500/21 від 08.12.2021 року, лише 14.03.2022 року, що стведжуюється його власноручним підписом на постанові, суд вважає, що строк звернення до Ужгородського міськрайонного суду щодо оскарження постанови пропустив з поважних причин, і вимоги ОСОБА_1 щодо його поновлення підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60, 255, 325, 380, 469 ч. 4 МК України, ст.ст. 72, 77, 79, 243-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №1993/30500/21 від 08.12.2021 року.

У задоволені адміністративного позову Резуненко О., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №1993/30500/21 від 08.12.2021 року та закриття провадження у справі - відмовити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішеньу справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні підчас його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ч. 4 ст.286КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 )

Відповідач: Закарпатська митниця Держмитслужби - (місце знаходження м. Ужгород, вул. Собранецька, 220, 88000).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца