Справа № 756/1371/22
Суддя: Ткач М. М.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 756/1371/22
Провадження № 2-а/756/74/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника Ларченко І.М. через систему «Електронний суд» звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Позовна заява обґрунтована тим, що постановами по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ №00008324 від 17.01.2022, серії ВМ №00008460 від 18.01.2022, серії ВМ №00008465 від 18.01.2022, серії ВМ №00008458 від 18.01.2022, серії ВМ №00008421 від 18.01.2022, серії ВМ №00008420 від 18.01.2022, серії ВМ №00008570 від 19.01.2022, винесеними уповноваженими співробітниками відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, відповідальність за які передбачена ч.2. ст.132-1 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувані постанови є незаконними та підлягають скасуванню, обставини, викладені у постановах, не відповідають фактичним обставинам справи, та винесені з порушенням вимог чинного законодавства з огляду на наступне.

Позивач посилається на недоліки самих постанов, оскільки не відповідають вимогам КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, оскільки не містять інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля), а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на даній ділянці автомобільної дороги, крім того, у постановах відсутня інформація про вагу автомобіля визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування; категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, тощо.

Крім того, позивач є лише власником транспортних засобів марки, які перебувають у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Хауз Бетон», що підтверджується договором оперативної оренди техніки №0103ОР-20 від 01.03.2020, Додатком №1 до Договору про перелік техніки, що передається в оперативну оренду, акту приймання-передачі від 01.03.2020, а також копіями товарно-транспортних накладних.

Згідно з товарно-транспортних накладних вантаж, що перевозився - бетон В22, 5ПЗ М, маса вантажу становила 8м3, тобто загальна маса транспортного засобу з вантажем не перевищувала вагових параметрів, визначених п.22.5 Правил дорожнього руху України.

Як зазначалось, оскаржувані постанови не містить інформацію про тип транспортного засобу, що ставить під сумнів застосування відповідачем критерію, передбаченого п.22.5 Правил дорожнього руху України, при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм, при цьому відповідачем залишено поза увагою вимоги п.4 Правил про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки).

На думку позивача, проведення габаритно-вагового контролю мало здійснюватись відповідно до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та /або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879. При цьому, Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08, яка, разом з тим, не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі, яким є щебінь який належить до сипучих вантажів.

З урахуванням наведеного, вважає, що постанови про накладення адміністративного стягнення було винесено з порушенням вимог чинного законодавства, тому вони є неправомірними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 10.02.2022 відкрито провадження в справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, оскільки позов подано через систему "Електронний суд" то представником позивача 27.01.2022 було направлено на поштову адресу Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр.-т. Перемоги,14) позовну заяву з додатками.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження від 10.02.2022. Відповідачу був встановлений п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженою особою відповідача 26.05.2022 було отримано ухвалу про відкриття провадження у справі від 10.02.2022.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ларченко І.М. направила до суду додаткові пояснення по справі, в яких зокрема зазначила, що відповідач без проведення відповідних замірів дійшов висновку про наявність здвоєних осей у транспортних засобах та склав постанови, в яких зафіксовано перевищення нормативно допустимого навантаження на здвоєнні осі. Тобто відсутність здвоєнних осей свідчить про неправомірні дії відповідача, щодо застосування до позивача норм Правил дорожнього руху, які визначають порушення щодо перевезення вантажу з перевищенням нормативно допустимих навантажень. З огляду на зазначене, представник позивача просить долучити додаткові пояснення до матеріалів справи.

27.06.2022 до суду від представника відповідана надійшла заява, у якій серед іншого повідомлялося, що у відповідача відсутній позов з додатками, у зв`язку з чим немає можливості надати відзив, з огляду на що просив надіслати на електронну пошту відповідача або представника копію позову з додатками.

29.06.2022 на електронну адресу представника відповідача було надіслано позов та додані до нього документи, який того ж дня було отримано представником відповідача, про що у матеріалах справи містяться підтверджуючі документи.

11.07.2022 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач із зазначеним позовом не погоджується і вважає таким, що не підлягає задоволенню, з підстав викладених у відзиві.

Так, частиною 5 статті 162 КАС України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

В той же час, за приписами ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд зазначає, що положеннями статті 286 КАС України не визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, водночас, строк для подання відзиву не може бути більшим ніж строк для розгляду справи.

У вищевказаній ухвалі суду, зазначено, що відповідач має право у п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Як зазначалося вище, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 10.02.2022 про відкриття провадження у справі отримано відповідачем -26.05.2022, копію позовної заяви з додатками представником відповідача отримано 29.06.2022.

З огляду на зазначене, враховуючи строки розгляду даної категорії справ, суд вважає, що у відповідача було достатньо часу для того, щоб підготувати та подати суду відзив на позовну заяву разом з доказами.

Крім того, в силу приписів ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Частиною 2 статті 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Однак, відповідачем заяви про продовження /поновлення строку для надання відзиву до суду подано не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем подано відзив з порушенням вимог статті 162 КАС України та поза межами встановленого судом строку (без надання конкретних доказів поважності причин пропуску строку та відсутності клопотання про продовження/поновлення строку для його подачі).

Крім того, як вбачається, з відзиву доказів направлення іншим учасникам судового процесу не було надано. Між тим, відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила.

Так, відповідно до загальних вимог чинного законодавства до відзиву на позовну заяву додаються докази, які підтверджують надсилання з додатками іншим учасникам судового процесу.

Так, частиною 3 статті 162 КАС України імперативно встановлено, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Відповідно до п. 2 ч.4. ст. 162 КАС України до відзиву додаються:документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Суд зазначає, що судом було отримано відзив на позов, однак в доданих до нього документах відсутні докази направлення відзиву позивачу відповідно до вимог ч.4 ст. 162 КАС України.

За таких обставин, судом не може бути враховано даний відзив під час ухвалення рішення.

В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, постановою серії ВМ №00008324 від 17.01.2022, винесеною головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 ДНЗ НОМЕР_1 (18.11.21р. о 14 год. 17 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 54+285) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 8,5 % (4,672 т), відповідальність за яке передбачена ч.2. ст.132-1 КУпАП;

постановою серії ВМ №00008460 від 18.01.2022р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 ДНЗ НОМЕР_1 (21.11.21р. о 07 год. 20 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 54+285) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 10,4 % (5,036 т), відповідальність за яке передбачена ч.2. ст.132-1 КУпАП;

постановою серії ВМ №00008465 від 18.01.2022р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 ДНЗ НОМЕР_2 (21.11.21р. о 08 год. 06 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 54+285) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,3 % (4,258 т), відповідальність за яке передбачена ч.2. ст.132-1 КУпАП;

постановою серії ВМ №00008458 від 18.01.2022р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 ДНЗ НОМЕР_3 (21.11.21р. о 07 год. 51 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 54+285) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 13,2 % (5,572 т), відповідальність за яке передбачена ч.2. ст.132-1 КУпАП;

постановою серії ВМ №00008421 від 18.01.2022р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 ДНЗ НОМЕР_2 (20.11.21р. о 07 год. 18 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 54+285) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 8,2 % (4,614 т), відповідальність за яке передбачена ч.2. ст.132-1 КУпАП;

постановою серії ВМ №00008420 від 18.01.2022р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_3, притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 ДНЗ НОМЕР_1 (20.11.21р. о 08 год. 01 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 54+285) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,7 % (4,152 т), відповідальність за яке передбачена ч.2. ст.132-1 КУпАП;

постановою серії ВМ №00008570 від 19.01.2022р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_3, притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 ДНЗ НОМЕР_2 (02.12.21р. о 18 год. 49 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 54+285) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 8,1 % (4, 592 т), відповідальність за яке передбачена ч.2. ст.132-1 КУпАП.

Згідно з договором оперативної оренди техніки №0103ОР-20 від 01.03.2020, укладеного між ТОВ «Експрес Бетон» (орендодавець) та ТОВ «Хауз Бетон»(орендар), відповідно до п. 1.1. договору оренди передано та прийнято у строкове платне користування техніку, зазначену у Додатку №1 до даного Договору, строком до 28.02.2023 (п.7.3 Договору) (а.с.17-25).

Відповідно до п.4.43 договору оперативної оренди техніки №0103ОР-20 від 01.03.2020, використання об`єкту оренди здійснюється відповідно до цільового (функціонального) призначення.

Згідно копій товарно-транспортних накладних № ХБН-0212064, №ХБН-2111007, №ХБН-2111022, №ХБН-2111020, №ХБН-2011001, №ХБН-2011007 та №ХБН-1811047 від 12.10.2021 року вказані вище транспортні засоби здійснюють перевезення бетону ТОВ «Хауз Бетон» (ас.28-31).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_2 , ТОВ "Експрес бетон" є власником даного транспортного засобу, тип транспортного засобу спеціалізований вантажний бетонорозмішувач С, повна маса транспортного засобу - 35000, маса без навантаження - 15000 (а.с.45).

Згідно ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3, п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Так, у відповідностідо ч.1ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.2ст.132-1КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч.2 ст.132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Частинами 2, 3, 4 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З пункту 22.5 Правил дорожнього руху вбачається, що забороняється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх для габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т).

Оскаржувані постанови не містять інформації про тип транспортних засіб (контейнеровоз тощо), від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаних в постановах транспортних засобів, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами, що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Натомість оскаржувана постанова містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано.

Таким чином відповідачем не спростовано інформацію про фактичну вагу транспортного засобу позивача наведену вище.

Аналізуючи матеріали справи суд, дійшов висновку, що відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортних засобів позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів. Також, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги п.4 Правил про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, несе відповідальна особа (особа, за якою зареєстровано транспортний засіб) або належний користувач транспортного засобу, який внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.

Змістом права власності в розумінні ст.317 ЦК України є право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 761 ЦК України передбачено, що власник речі має право передавати своє майно у найм (оренду) іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Статтею 799 ЦК України визначено, що договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п.2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» нотаріального посвідчення не потребує договір, укладений за участю громадянина, який набув статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

Отже, суд вважає доведеною ту обставину, що ТОВ «Експрес Бетон» як власник транспортного засобу передав його в оренду іншій особі.

Так, у день вчинення адміністративного правопорушення транспортні засоби марки: Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_1 ; Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_2 ; Mercedes-Benz Actros 4140 д.н.з. НОМЕР_3 , у користуванні позивача ТОВ «Експрес Бетон» не перебували, оскільки перебували в користуванні ТОВ «Хауз Бетон», що підтверджується товарно-транспортними накладними, договором оперативної оренди техніки №0103ОР-20 від 01.03.2020 та додатками до нього.

Отже, належним користувачем транспортних засобів марки: Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_1 ; Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_2 ; Mercedes-Benz Actros 4140 д.н.з. НОМЕР_3 , на момент вчинення адміністративних правопорушень було ТОВ «Хауз Бетон».

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу регулюється Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року №1197 (далі - Порядок №1197).

Згідно з п.п.3 п.2 Порядку №1197 належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п.п.2 п.3 вищезазначеного Порядку, підставою внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, є: визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем.

Згідно з п.24 Порядку №1197 внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

Отже, обов`язок внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладається на ТОВ «Хауз Бетон», як користувача.

Таким чином, перевізник, якому ТОВ «Експрес Бетон» передало в оренду транспортні засоби, зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача. Невиконання ним цього обов`язку не є підставою для притягнення власника транспортних засобів ТОВ «Експрес Бетон» в особі директора ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши матеріали, які містяться у справі, вбачається відсутність належних і допустимих доказів, які позарозумним сумнівом підтверджують наявністьу діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.132-1КУпАП , а тому відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанов і достатність підстав для їх задоволення із закриттям справ про адміністративне правопорушення.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2778,72 грн з урахуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів, в електронній формі. При цьому, слід зазначити, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 9, 77, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ №00008324 від 17.01.2022, серії ВМ №00008460 від 18.01.2022, серії ВМ №00008465 від 18.01.2022, серії ВМ №00008458 від 18.01.2022, серії ВМ №00008421 від 18.01.2022, серії ВМ №00008420 від 18.01.2022, серії ВМ №00008570 від 19.01.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу, а справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір в розмірі 2778 (дві тисячі сімсот сімдесят вісім) гривень 72 копійки.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.08.2022.

Суддя М.М. Ткач