Справа № 400/3192/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 р. № 400/3192/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. за участю секретаря судового засідання Шакіної А.В., за участю представників: від позивача: Маслінікова І.О.; від відповідача: Бохан О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ БЕНЕФІТ", вул. Мала Морська, 108, офіс 707, м.Миколаїв,54020,

до відповідача:Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, вул. Сімферопільська, 17-а, м.Дніпро,49005,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 16.04.2021 № 000084/04-36-09-02/39139860,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕНЕФІТ» (надалі Позивач) звернувся з позовом до суду та просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі: Відповідач) про застосування і фінансових санкцій № 000084/04-36-09-02/39139860 від 16.04.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем встановлено, що Позивач у 2019 році здійснив реалізацію палива іншому підприємству без відповідної ліцензії встановленого зразку, про що свідчить акцизна накладна форми «П» від 27.12.2019 року, що долучена додатком №2 до Акту перевірки. Перевіркою встановлене порушення законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, що визначене ст. 15 ЗУ № 481/95-ВР) - оптова торгівля пальним без ліцензії. За зазначений вид порушення, ч.2 ст. 17 Закону Відповідачем застосовано спірним рішенням відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 500 000 грн. Однак при прийнятті оскаржуваного рішення суб`єктом владних повноважень не було дотримано строків, визначених ст. 250 Господарського кодексу України, тому рішення № 000084/04-36-09-02/39139860 від 16.04.2021 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач надав відзив на позов, згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими, а спірне податкове повідомлення-рішення винесеним згідно діючого законодавства. Наголосив на тому, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України (частина перша статті 16 Закону №481). По суті порушення Позивач не заперечує, однак схиляється до помилкової точки зору щодо застосування норс ст.250 ГКУ, однак з моменту введення в дію ПК України, саме нормами даного кодексу регулюються правила та строки накладення санкцій за порушення законодавства в сфері у сфері обігу підакцизних товарів.

Судове засідання відбулось в режимі відеоконференції.

Суд заслухав позицію сторін, дослідив всі матеріали справи, оцінив наявні докази в їх сукупності, та встановив наступне.

Відповідачем на виконання листа Державної податкової служби України від 29 січня 2021 року № 2704/7/99-33-09-02-02-07, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 02 березня 2021 року № 1122-п та направлень від 02 березня 2021 року № 1097 та № 1098 Головним управлінням ДПС У Дніпропетровській області проведена фактична перевірка суб`єкта господарювання позивача ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕНЕФІТ», за місцем здійснення підприємницької діяльності - акцизний склад (уніфікований номер № 1012789) за адресою Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 169, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів.

Перевірку розпочато 04 березня 2021 року. Направлення від 02 березня 2021 року № 1097 та № 1098 на проведення фактичної перевірки пред`явлені представнику позивача Сидикову Т.Ж., про що свідчить його особистий підпис. Копію наказу від 02 березня 2021 року № 1122-п про проведення фактичної перевірки вручено представнику позивача Сидикову Т.Ж., про що свідчить його особистий підпис.

12 березня 2021 року за результатами фактичної перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС від №874/04-36-09-02/39139860 При проведенні перевірки - ліцензія на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі від 14 січня 2020 року № 00009.

В ході проведення фактичної перевірки встановлено, що відповідно до акцизної накладної форми «П» від 27 грудня 2019 року порядковий номер 3 (копія додається) позивач ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕНЕФІТ» у 2019 році здійснив реалізацію палива Державному підприємству «Хлібна база № 77» Державного агентства резерву України з акцизного складу уніфікований номер 1012789, обсяг реалізованого пального 29486,00 л., таким чином встановлено факт здійснювало реалізацію палива іншому підприємству без відповідної ліцензії встановленого зразку на акцизному складі за вищевказаною адресою підприємством позивачем у 2019 році.

Крім того, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕНЕФІТ» повинно було обладнати та/або зареєструвати в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів- лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі на акцизному складі.

В ході проведення візуального огляду встановлено, що на території підприємства знаходиться один резервуар для зберігання пального, на якому встановлено рівнемір- лічильник палива та який не зареєстрований в Єдиному державному реєстрі рівнемірів- лічильників рівня товарів (палива) у резервуарі, чим порушено підпункт 230.1.2, пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

Також, встановлено відсутність на вказаному резервуарі витратоміра-лічильника пального.

Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 лютого 2016 року №218 (далі - Порядок), акцизна накладна складається при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

Пунктом 231.1 статті 231 Податкового кодексу України встановлено обов`язок платника податку при реалізації пального скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно- правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам (абзац 2 підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу першого пункту 86.5. статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Так, посадовими особами контролюючого органу складено Акт від 12 березня 2021 року відмови від підписання та отримання акту перевірки.

Відповідно до порядку, визначеного пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

Акт перевірки надіслано на адресу позивача ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕНЕФІТ» м.Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108, офс 707.

Відповідно до повідомлення про вручення поштове відправлення за штрих кодовим ідентифікатором 218 отримано позивачем.

При цьому, зауваження до акта перевірки позивачем не подавались.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі, зокрема, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу дев`ятого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500 000 гривень.

Відповідно до абзацу дванадцятого статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва).

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органом та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок №790).

Відповідно до абзацу першого пункту 6 Порядку № 790 рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом- сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним (ДПС та її територіальні органи), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держпродспоживслужби відповідно їх компетенції, визначеної законодавством.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 790 рішення про застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 790 рішення про застосування фінансових санкцій може бути оскаржене у місячний термін в установленому законодавством порядку.

Таким чином, за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, на підставі акту фактичної перевірки від 12 березня 2021 року № 874/04-36-09- 02/39139860 встановлено порушення позивачем ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕНЕФІТ» () вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме, оптова торгівля пальним без відповідної ліцензії.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення від 16 квітня 2021 року №000084/04- 36-09-02/239139860 про застосування фінансових санкцій до ТОВ «ТОРГОВИТЙ ДІМ БЕНЕФІТ» у вигляді штрафу в розмірі 500 000,00 грн. та направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором 579 отримано позивачем 26 квітня 2021 року.

При цьому, позивач в позовній заяві жодним чином не заперечує та не спростовує по суті виявлених порушень, а вказує лише на строки вчиненого ним такого порушення вимог законодавства.

Як вбачається зі змісту позову, позивач зазначає, що фінансові санкції застосовані за порушення, яке зафіксоване актом перевірки від 12 березня 2021 року, що вчинене 27 грудня 2019 року, всупереч нормам ст 250 ГК, тобто з пропуском строків.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу третього пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.

Нормами ч.1 статті 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Позивач посилався на постанови Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №802/470/17-а та від 16 жовтня 2019 року у справі №2а-1670/8497/11.

Однак, постановою від 15 грудня 2020 року справа №П/811/3355/15, касаційне провадження №К/9901/24824/18 закріплено сталу судову практику, а саме: «щодо неправомірності посилання позивача на застосування санкції з пропуском строку, встановленого статтею 250 Господарського кодексу України (далі у тексті - ГК України, у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), з огляду на наступне. Статтею 250 ГК України встановлені строки застосування до суб`єктів господарювання адміністративно-господарських санкцій у терміни півроку з моменту встановлення правопорушення, але не більш ніж рік з моменту його скоєння.

Відповідно до частини 2 статті 250 ГК України дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби та митні органи.

При цьому частина 2 статті 250 ГК України вступила в законну силу з 01.01.2011 року згідно із доповненнями, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України".

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Ураховуючи, що відповідно до акту перевірки датами вчинення ймовірних порушень позивачем є дати після 01.01.2011, то суди дійшли вірних висновків, що на дані правовідносини норма статті 250 Господарського кодексу не поширюється.»

Таким чином, норми ст.250 ГК розповсюджувались на правовідносини, що виникли до 01.012011 року, в даній справ спірні правовідносини виникли значно пізніше в 2019 році.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, правова позиція Позивача є хибною, а Відповідач довів правомірність рішення про застосування фінансових санкцій № 000084/04-36-09-02/39139860 від 16.04.2021 року, тому в задоволенні позову належить відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ БЕНЕФІТ" (вул. Мала Морська, 108, офіс 707, м.Миколаїв,54020 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопільська, 17-а, м.Дніпро,49005 ) відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник