Справа № 640/1023/21
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року місто Київ № 640/1023/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проГоловного управління Національної поліції у місті Києві визнання протиправним та скасування наказів від 11.12.2020 №798, від 06.01.2021 №6о/с та від 25.02.2021 №232о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якій просить суд (з урахуванням заяв від 17.02.2021 №03-14/24242/21 та від 25.03.2021 №03-14/47102/21 про зміну (уточнення) позовних вимог):

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 11.12.2020 №798 про застосування дисциплінарного стягнення до лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 06.01.2021 №6 о/с про звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 25.02.2021 №232 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції (з обслуговування вул. Велика Васильківська та вул. Антоновича) Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що наказ Головного управління Національної поліції у місті Києві від 11.12.2020 №798 про застосування дисциплінарного стягнення до лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції є незаконним та таким, що не містить достатніх доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Позивач зауважив, що висновок службового розслідування від 07.12.2020, на підставі якого прийнято оскаржуваний наказ, є необ`єктивним, не грунтується на беззаперечених доказах, не мотивований належним чином, є таким, що базується на вигаданих припущеннях, а матеріали службового розслідування не містять достатніх доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Крім того, позивач вважає, що запропоноване у висновку службового розслідування дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення його зі служби, не відповідає тяжкості зазначеного у висновку проступку у суті самого звільнення.

За посиланням позивача, в контексті зазначених дисциплінарною комісією правових норм, які ним начебто порушені, відповідачем не вказано ні у висновку службового розслідування, ні у наказі №798, які саме дії позивача підривають авторитет Національної поліції України, дискредитують звання поліцейського, або свідчать про несумлінне виконання ним службових обов`язків, чи які дії виразились у формі неділових стосунків із громадянином ОСОБА_2 тощо.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 позовну заяву залишено без руху. Позивач у встановлені судом строки усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2021 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/1023/21 та визначено, що справа буде розглядатись без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну позовних вимог від 17.02.2021 в адміністративній справі №640/1023/21.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 17.03.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі та вказує на те, що оскаржуваний наказ був виданий з урахуванням висновків, зроблених дисциплінарною комісією при проведенні службового розслідування за фактом реєстрації в ЄРДР №0002014 відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 190 КК України окремими поліцейськими Голосіївського управління поліції. Так, на думку відповідача, позивач своїми протиправними діями, а саме невиконанням обов`язків поліцейського, порушенням обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також вчиненням дій, що підривають авторитет поліції, вчинив дисциплінарний проступок, тобто, порушив службову дисципліну, за що, згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту, повинен нести дисциплінарну відповідальність. При вчиненні причин і умов, що сприяли вчиненню позивачем дисциплінарного проступку, встановлено, що проступок вчинений внаслідок особистої недисциплінованості та невиконання покладених на позивача, як на поліцейського, обов`язків. Під час службового розслідування не встановлено обставин, що пом`якшують ступінь відповідальності позивача за вчинений дисциплінарний проступок, який виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

На думку відповідача, доводи, викладені у позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи, натомість копіями доданих документів підтверджується правомірність дій посадових осіб при проведенні службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача і дотримання процедури звільнення.

Разом з тим, на виконання вимог ухвали суду від 11.02.2021 відповідачем надано суду належним чином засвідчена копія особової справи ОСОБА_1 та належним чином завірені копії матеріалів службового розслідування, за наслідками якого прийнято оскаржуваний наказ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну позовних вимог від 25.03.2021 вх.№03-14/47102/21.

Від позивача до суду 12.04.2021 надійшла відповідь на відзив, у якому останній зазначив про те, що додані до відповідачем до відзиву письмові зобов`язання та підписки від 22.01.2020 про дотримання Закону України "Про Національну поліцію", недопущення зв`язків, що плямують працівника Національної поліції України чи підривають її авторитет, тощо, він не порушував, адже, як вважає позивач, в даному випадку він діяв відповідно до частини другої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" отримавши звернення невідомої на той час особи до нього та зустрівшись з нею для з`ясування обставин такого звернення. Відповідач не зазначив якими саме діями позивач порушення службової дисципліни, які обов`язки поліцейського ним не було виконано та якими діями він підірвав авторитет Національної поліції України в даному випадку, у зв`язку з чим позивач вважає, що в порушення ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування було проведено відповідачем без повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин в даному випадку, що в свою чергу виключає звинувачення позивача у вчиненні дисциплінарного проступку та порушень ним вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Присяги працівника поліції.

Таким чином, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Частиною другою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої, другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 22.01.2020 №50 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу в поліцію за конкурсом та призначено з 22.01.2020 на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції (з обслуговування вул. Велика Васильківська та вул. Антоновича) Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у званні рядовий поліції.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 30.10.2020 №1206 о/с ОСОБА_1 присвоєно звання лейтенант поліції.

Разом з тим, 07.10.2020 до управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшла інформація про те, що 07.10.2020 Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, розпочато кримінальне провадження за №0002014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом шахрайських дій окремих поліцейських Голосіївського управління поліції.

На підставі статей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у відповідності до наказу від 08.10.2020 №1853 за вказаним фактом призначено службове розслідування.

За наслідками проведення службового розслідування заступником Голови Національної поліції України - начальником Головного управління Національної поліції у м. Києві генералом поліції третього рангу ОСОБА_3 07.12.2020 затверджено Висновок службового розслідування за фактом внесення до ЄРДР відомостей про скоєння кримінального правопорушення окремими поліцейськими Голосіївського управління поліції.

Так, у ході проведення службового розслідування встановлено, що 06.10.2020 до керівництва КМУ ДВБ НПУ надійшов рапорт старшого оперуповноваженого цього ж управління капітана поліції ОСОБА_7 про те, що того ж дня на гарячу лінію 102 звернувся громадянин ОСОБА_4 та повідомив, що невстановлений працівник поліції вимагає грошові кошти у сумі 3500,00 грн. за непритягнення його брата ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності. Останній повинен привезти грошові кошти до будинку АДРЕСА_1 , де і має відбутись їх зустріч. Також заявник повідомив, що в даний час їде не місце зустрічі та просив допомогти з даного приводу.

Також встановлено, що 05.10.2020 о 18:30 ОСОБА_2 здійснив крадіжку товару - 6 пачок масла в супермаркеті "Ашан", розташованому в ТРЦ по вул. Антоновича, 176 у м. Києві, на загальну суму 523 гривні, та був затриманий працівниками охорони.

Вказану подію було зареєстровано до ІТС ІПНП та журналу ЄО Голосіївського УП за №58039 та збір матеріалів за вказаним фактом було доручено дільничним офіцерам поліції сектору превенції відділення поліції (з обслуговування вул. Велика Васильківська та вул. Антоновича) Голосіївського управління поліції, зокрема, лейтенанту поліції ОСОБА_1 .

Так, під час оформлення і збору матеріалів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 запропонували ОСОБА_2 посприяти у вирішенні питання щодо непритягнення його до кримінальної відповідальності за грошову винагороду в розмірі 3500,00 грн. та висловили вимогу про одержання зазначеної суми грошових коштів протягом декількох годин.

Відповідно до Висновку службового розслідування за фактом внесення до ЄРДР відомостей про скоєння кримінального правопорушення окремими поліцейськими Голосіївського УП 06.10.2020 о 14:08 ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_4 та запитав про виконання обіцянки щодо передачі обумовленої суми грошових коштів. У ході розмови було досягнуто домовленості про їх зустріч у вечірній час того ж дня, під час якої мала відбутись передача коштів для передачі поліцейському, перебуваючи поблизу станції метрополітену "Либідська", здійснив повідомлення на номер екстренного виклику поліції 102 про вимагання неправомірної вигоди працівником поліції та попрямував на вищевказану зустріч.

Того ж дня працівниками Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України було здійснено виїзд за вказаною адресою, де встановлено, що на зустрічі зі ОСОБА_4 о 23:30 прибув ОСОБА_1 , який мав на меті одержати грошові кошти, він їх не одержав. У подальшому, усі зібрані матеріали за вих.№1817/42-10/01-2020 було направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, для прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Тобто, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. При цьому, ОСОБА_1 допустив недотримання Присяги працівника поліції яке виразилось у формі неділових стосунків із громадянином ОСОБА_4 , з метою отримання від нього неправомірної вигоди та призвело до дій, які ганьблять звання дільничного офіцера поліції.

На підставі Висновку службового розслідування за фактом внесення до ЄРДР відомостей про скоєння кримінального правопорушення окремими поліцейськими Голосіївського УП від 07.12.2020 наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 11.12.2020 №798 за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Присяги працівника поліції, застосовано до дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції (з обслуговування вул. Велика Васильківська та вул. Антоновича) Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 06.01.2021 №6 о/с відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції (з обслуговування вул. Велика Васильківська та вул. Антоновича) Голосіївського управління поліції, 06 січня 2021 року, встановивши щомісячну премію за січень 2021 року в розмірі 0 відсотків.

На підставі доповідної записки начальника Голосіївського управління поліції полковника поліції Іщенка В.М. від 29.01.2021 відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 25.02.2021 №232 о/с внесено часткові зміни до наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 06.01.2021 №6 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції (з обслуговування вул. Велика Васильківська та вул. Антоновича) Голосіївського управління поліції, а саме: слова та цифри "06 cічня 2021 року" замінено словами та цифрами "16 січня 2021 року" та слова та цифри "02 роки 10 місяців 08 днів" замінено словами та цифрами "02 роки 10 місяців 20 днів".

Із вказаними наказами відповідача позивач не погоджується, оскільки вважає, що не вчиняв дисциплінарного проступку, за який передбачено такий вид дисциплінарної відповідальності, як звільнення з посади, а матеріали службового розслідування не містять достатніх доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим останный просить визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції у м. Києві від 11.12.2020 №798, від 06.01.2021 №6 о/с та від 25.02.2021 №232 о/с та поновити на посаді, з якої його звільнено.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно із частиною першою статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною першою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У відповідності до приписів статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Закон України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Закон № 2337-VIII).

Згідно із частинами першою, другою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №2337-VIII за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною першою статті 12 Закону № 2337-VIII передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону № 2337-VIII дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

При цьому, згідно з частиною другою статті 13 Закону №2337-VIII дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

В контексті положень частини третьої статті 13 Закону № 2337-VIII до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Положеннями статті 14 Закону № 2337-VIII встановлено наступне.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень статті 16 Закону № 2337-VIII службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування, за наслідками якого відповідачем прийнято оскаржувані накази, розпочато відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у місті Києві від 08.10.2020 №1853.

Так, підставою для проведення службового розслідування стало те, що 07.10.2020 до управління кадрового забезпечення Головного управління надійшла інформація про те, що 07.10.2020 Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, розпочато кримінальне провадження за №0002014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України, за фактом шахрайських дій окремих поліцейських Голосіївсього управління поліції.

Таким чином, службове розслідування відносно позивача розпочато з урахуванням підстав, визначених положеннями Закону № 2337-VIII.

Водночас, строк службового розслідування щодо ОСОБА_1 , призначеного наказом Головного управління Національного поліції у м. Києві від 08.10.2020 №1853 "Про призначення та проведення службового розслідування" було продовжено до 06.12.2020, що підтверджується наказом від 09.11.2020 №2089, а підставою для його продовження став вмотивований письмовий рапорт Голови комісії заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_10 від 09.11.2020, з якого вбачається, що для проведення об`єктивної, повної та всебічної перевірки, з метою поглибленого вивчення всіх матеріалів та прийняття відповідного рішення за результатами проведеного службового розслідування, необхідно провести ряд додаткових заходів, опитати свідків події, у зв`язку з чим виникає потреба продовжити термін проведення службового розслідування за вказаними матеріалами до 06.12.2020.

Отже, строк проведення службового розслідування, за наслідками якого прийнято оскаржувані накази було дотримано з урахуванням положень статті 16 Закону № 2337-VIII.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції за дії, розцінені відповідачем як дисциплінарний проступок, що були виявлені відповідачем під час проведення службового розслідування.

Відповідно до матеріалів службового розслідування 07.10.2020 до ГУ НП у м. Києві надійшла інформація про те, що на гарячу лінію 102 звернувся громадянин ОСОБА_4 та повідомив, що в даний час невстановлений працівник поліції вимагає грошові кошти у сумі 3500,00 грн. за непритягнення його брата, ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, при цьому останній має привезти грошові кошти до буд. АДРЕСА_1 , де має відбутись їх зустріч. При цьому заявник повідомив, що в даний час їде на місце зустрічі та просить допомоги поліції з даного приводу.

Як вбачається з Інформаційної довідки за фактом вимагання неправомірної грошової винагороди лейтенантом поліції ОСОБА_1 від 07.10.2020 №3042/125/26/02-2020, працівниками Київського міського управління було здійснено виїзд за вказаною адресою, де встановлено, що на зустріч із ОСОБА_4 , о 23:30 год., прибув дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції (з обслуговування вул. Велика Васильківська та вул. Антоновича) Голосіївського управління поліції лейтенант поліції ОСОБА_1, який мав на меті одержати грошові кошти від ОСОБА_4 , однак у зв`язку з їх відсутністю у останнього, не отримав.

Згідно з письмовими поясненнями старшого оперуповноваженого ОСОБА_7 від 29.11.2020 реагуючи на повідомлення про вимагання неправомірної вигоди ним як черговим працівником було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , біля даного будинку було виявлено громадянина ОСОБА_4 , який перебував у знервованому стані. У ході розмови останній повідомив, що зустрівся з працівником поліції у дворі одного з будинків по АДРЕСА_2 , на протилежному боці, поліцейський відрекомендувався ОСОБА_1 , показав своє службове посвідчення, після чого вказаний працівник поліції у категоричній формі зажадав передати йому грошові кошти у сумі 3500,00 грн. за вирішення питання щодо непритягнення до кримінальної відповідальності його рідного брата ОСОБА_8 за вчинення останнім крадіжки в магазині.

Також із вказаних пояснень вбачається, що зайшовши у двір будинку АДРЕСА_1 , підполковник поліції ОСОБА_9 , який згодом прибув на місце події, та ОСОБА_4 зустрілися з дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції Голосіївського УП ГУНП у м. Києві рядовим поліції ОСОБА_1 , який пред`явив своє службове посвідчення та повідомив свої анкетні дані. Під час спілкування ОСОБА_1 , перебуваючи у розгубленому стані, розуміючи протиправність своїх дій, підтвердив факт вимагання грошових коштів у ОСОБА_4 у розмірі 3500,00 грн. за вирішення питання щодо непритягнення до кримінальної відповідальності його брата ОСОБА_2 , за вчинення крадіжки.

Вказані висновки, зафіксовані та підтвердженні матеріали службового розслідування, стали підставою для прийняття наказу від 11.12.2020 №798 про застосування дисциплінарного стягнення до лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Разом з тим, в обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що на час проведення службового розслідування, прийняття наказу №798 про застосування дисциплінарного стягнення та на час звернення з даним позовом до суду, розслідування кримінального правопорушення №0002014 не закінчено, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15 та частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України позивачу не оголошено, відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння вчинків, які дискредитують звання поліцейського, а тому позивач вважає, що наказ ГУ НП у м. Києві №798 від 11.12.2020 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення його зі служби в поліції є передчасним та незаконним.

Однак суд з такими доводами позивача не погоджується та звертає увагу на тому, що відсутність обвинувального вироку не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку (невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни), оскільки матеріалами службового розслідування у відповідності до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, доведена повністю вина позивача в порушенні службової дисципліни, а не у вчиненні злочину. При визначенні виду дисциплінарного стягнення враховувалась тяжкість проступку, обставини за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації. Обставини, за яких вчинено дисциплінарний проступок позивачем підірвали авторитет правоохоронних органів, дискредитували звання працівників поліції, а тому відповідач, вирішуючи питання про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, діяв у межах повноважень та у передбачений законодавством спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.07.2020 у справі №826/8413/14 (адміністративне провадження №К/9901/33887/18).

Крім того, суд звертає увагу позивача на приписах статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частиною другою якої визначено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Матеріалами справи не підтверджено, що позивач вчинив відповідні дії, визначено положеннями статті 18 Закону України "Про Національну поліцію".

Твердження позивача про те, що жодного проступку, що дискредитує звання поліцейського він не вчиняв, а факти, які встановлені службовим розслідуванням, підлягають встановленню та доведенню у кримінальному провадженні, на переконання суду, є формальними міркуваннями позивача, адже спростовуються висновками, які зроблені дисциплінарною комісією, що підтверджується матеріалами службового розслідування, витребуваними судом на стадії відкриття провадження у цій справі.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 07.11.2019 по справі №826/1670/18, сам по собі висновок службового розслідування - це документ, який складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницького складу, висновки та пропозиції.

Висновки та пропозиції із зазначенням міри юридичної відповідальності, в даному випадку, щодо накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення, приймаються посадовими особами на підставі юридичних фактів і норм права.

З наведеного вбачається, що висновки службового розслідування є самостійною підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

При цьому, приймаючи оскаржуваний наказ від 11.12.2020 №798 та застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі службив поліції відповідач керувався матеріалами, зібраними під час службового розслідування, розпочатого згідно з наказом від від 08.10.2020 №1853.

Отже, аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, з огляду на що наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 11.12.2020 №798 про застосування дисциплінарного стягнення до лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції винесений відповідачем в межах, на підставі та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у м. Києві від 06.01.2021 №6 о/с та від 25.02.2021 №232 о/с задоволенню не підлягають, оскільки вказані накази прийняті на підставі наказу від 11.12.2020 №798, оцінку якому судом надано вище.

При вирішенні спору суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі X. v. Austria про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі C. v. the United Kingdom про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі Ringvold v. Norway , заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності своїх дій та оскаржуваного рішення виконано та доведено свою правомірність й обґрунтованість з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

cуд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.