Справа № 400/3127/22
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 р. № 400/3127/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Фульги А.П., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:визнання дій протиправними та скасування рішення від 26.11.2021 року № 644/0402 та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними та скасувати рішення відповідача №644/0402 від 26.11.2021 про припинення виплати позивачу пенсії з 01.12.2021 року на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ "Ощадбанк"; зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії позивачу з 01.12.2021 року на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк» з урахуванням масових перерахунків пенсії.

Відповідач надав відзив на позов, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем суми пенсії з поточного рахунку банку позивачем/ представником за довіренністю не одержувались більше року, а інформація про фактичне місце проживання позивача на території України в матеріалах пенсійної справи відсутнє, що унеможливлює переведення коштів через оператора поштового зв`язку. Пенсійні виплати, що були перераховані на поточний рахунок банку позивача не були одержані ні позивачем ні представником за довіренністю більше року, тому АТ «Ощадбанк України» повернув зазначені кошти 24.06.2021 року в сумі 22170,00 грн та 23.12.2021 року у сумі 12100,00 грн Пенсійному фонду України

Відповідно до п.10 Постанови №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка подається одержувачем особисто до пенсійного органу або органу соціального захисту населення за зазначенням у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України. За період з грудня 2021 року по теперішній час позивач не звертався із заявою про виплату пенсії до відповідача, таким чином позивач не виконав свій обов`язок, що полягає у поданні нової заяви про виплату пенсії , передбачений п.16 Постанови №1596. Також відповідач зазначає, що в матеріалах пенсійної справи відсутня інформація про фактичне місце проживання на території України, що унеможливлює проведення виплати

пенсії через оператора поштового зв`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

ОСОБА_1 громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 .

14.11.2014 року Печерським районним судом міста Києва було проголошено Постанову у адміністративній справі №757/27863/14-а, якою було вирішено: "Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 05.03.2014 року".

Позивач відкрив рахунок у філії Миколаївське обласне управління АТ "Ощадбанк", поточний рахунок № НОМЕР_1 реквізити рахунку позивача були передані відповідачу та виплата пенсії надходила на вищезазначений банківський рахунок позивача.

17.12.2021 року листом №1400-0402-8/82605 від 08.12.2021 року відповідач повідомив позивачу, що стосовно виплати його пенсії винесено рішення №644/0402 від 26.11.2021 про припинення виплати йому пенсії з 01.12.2021 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг, а статтею 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частиною 2 статті 45 Закону № 1058-IV що «Пенсія за віком призначається довічно..»

Частиною 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Ураховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

В ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду. Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Згідно з Рішенням №644/0402 від 26.11.2021 про припинення виплати позивачу пенсії з 01.12.2021 року на підставі того, що пенсійні виплати отримуються по довіреності більше ніж рік та відсутні документи, які підтверджують фактичне проживання заявника на території України, у зв`язку з цим відсутня можливість проводити виплату пенсії через національного оператора поштового зв`язку.

Водночас Законом №1058-IV не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як припинення на підставі того, що пенсійні виплати отримуються по довіреності більше ніж рік та відсутні документи, які підтверджують фактичне проживання заявника на території України,

Конституційний Суд України у рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, Європейський суд з прав людини вказав, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю у поводженні, яка порушувала ст. 14 Конвенції у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу.

У цих рішеннях Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини. У контексті справи, що розглядається, правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства.

Як свідчить аналіз положень Закону № 1058-IV, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених ст. 49 цього Закону.

Аргумент відповідача, наведений ним у рішенні від 26.11.2021 року, щодо припинення довічно призначеної пенсії позивачу на підставі того, що пенсійні виплати отримуються по довіреності більше ніж рік та відсутні документи, які підтверджують фактичне проживання заявника на території України, слід вважати безпідставним, оскільки, за змістом конституційних норм, Відповідач не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати рішення, які підміняють або суперечать законам України.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно- правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Рішення відповідача не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Водночас слід зазначити, що припинення виплати довічно призначеної пенсії на підставі того, що пенсійні виплати отримуються по довіреності більше ніж рік та відсутні документи, які підтверджують фактичне проживання заявника на території України, не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а рішення відповідача є актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

У цьому випадку факт припинення пенсії позивача на підставі того, що пенсійні виплати отримуються по довіреності більше ніж рік та відсутні документи, які підтверджують фактичне проживання заявника на території України, потребує від позивача, на відміну від інших громадян України, здійснення додаткових дій, не передбачених законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема звернення в органи закордонних справ України в Ізраїлі, оформлення та подання пакету документів, що не мають ніякого відношення до пенсії, сплаті мита за вчинення консульський дій, нотаріальне засвідчення та легалізація печаткою апостиль отриманих документів, прибуття до України для особистого подання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена відповідачем без законних на те підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, припиняючи виплату позивачу пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії.

При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії слід вважати таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним. Отже, судом встановлено вчинення дій відповідачем не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право

Позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Стосовно твердження відповідача, що відсутня можливість проводити виплату пенсії позивачу через національного оператора поштового зв`язку у зв`язку з тим, що відсутнє фактичне проживання Позивача на території України, суд зазначає.

Посилання відповідача на Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 (далі - Порядок №1596) є безпідставним, оскільки в цьому порядку вказано, що він діє для осіб, які знаходяться в межах України, а відповідач сам зазначив, що відсутнє фактичне проживання позивача на території України.

Отже відповідачу необхідно користуватися Інструкцією про порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в Україні Затверджено Постанова правління Пенсійного фонду України 23.04.1999 № 4-5 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.05.2015 № 10-1) (далі - Інструкція) у вирішенні даного питання.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Стосовно виплати пенсії громадянам які виїхали на постійне місце проживання за кордон діє Інструкція про порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в Україні Затверджено Постанова правління Пенсійного фонду України 23.04.1999 № 4-5 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.05.2015 №

10-1) (далі - Інструкція) до якої - пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення. Кошти на виплату пенсій переказуються платіжним дорученням в іноземній валюті.

На підставі положень нормативних актів, вказаних вище, та на підставі положень Інструкції, відповідно до якої вказано що: «У разі виїзду з України пенсіонера на постійне місце проживання за кордон головні управління Фонду на запит структурного підрозділу з питань міжнародного співробітництва надсилають пенсійну справу з розпорядженнями про перерахунки пенсії станом на дату надсилання пенсійної справи, довідку-атестат про дату припинення виплати пенсії та документи, які підтверджують зняття з реєстраційного обліку за місцем постійного проживання в Україні у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, якщо інше не передбачено міжнародними договорами …Після надходження пенсійної справи з усіма необхідними документами структурний підрозділ з питань міжнародного співробітництва готує розпорядження про переказування пенсії за кордон і подає його керівництву Фонду для затвердження», враховуючи, що виплата пенсії через поштове відділення можливе лише за умови, якщо пенсіонер проживає саме в Україні.

Відповідно до ст.5 ч.1 Закону про пенсії - даний закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Посилання відповідача на Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 (далі - Порядок №1596) є безпідставним, оскільки в цьому порядку вказано, що він діє для осіб, які знаходяться в межах України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 7 Закону загальнообов`язкове державнепенсійне страхування здійснюється за «принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 6 та п. 11 Порядку виплати пенсій на банківський рахунок - позивач самостійно обрав уповноважений банк для відкриття поточного рахунка та відповідно до п.10 зазначеної постанови, заява про виплату пенсії була подана до відповідача.

Виплата пенсії надходила на вищезазначений банківський рахунок.

Відповідно до ст.5 ч. 1 Закону про пенсії - даний закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватись на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Разом з тим, Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затв. Постановою Кабінету міністрів України №1596 від 30.08.1999р. прийнятий до постановлення Рішення КСУ, яким

скасовані дискримінаційні положення законодавства, щодо пенсіонерів, які проживають за кордоном. І спеціального законодавства щодо таких пенсіонерів та тих, хто має право на виплату пенсії ще не прийнято.

У зв`язку з цим слідує трактувати вищевказаний Порядок таким чином, щоб його положення дозволяли дійти основної цілі Закону про пенсії - забезпечення соціального захисту громадянам, що мають право на отримання пенсії у відповідності до цього Закону.

Позовні вимоги про зобов`язання провести поновлення виплати пенсії на вказаний

ним банківський рахунок задоволенню не підлягають, оскільки є не зовсім зрозумілим для виконання. Позивач не позбавлений права звернутися до органу ПФУ та повідомити на який саме рахунок проводити нарахування пенсії.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду, що існують правові підстави не поновлювати позивачу виплату пенсії, тому позов належить задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України відповідно до задоволених вимог позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №644/0402 від 26.11.2021 про припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2021 року на визначений ним банківський рахунок відкритий в АТ "Ощадбанк".

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ( вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) з 01.12.2021 року на визначений банківський рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк» з урахуванням перерахунку пенсії.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54020 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя А. П. Фульга