Справа № 640/19714/21
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2022 року м. Київ № 640/19714/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП»

до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві

про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» (надалі - позивач), адреса: 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська 9/2, офіс 67 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (надалі - відповідач), адреса: 03151, місто Київ, вулиця Волинська, будинок 12, в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати Постанову № 25 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 13.05.2021, яка винесена Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві.

Підставами позову вказано порушення суб`єктом владних повноважень прав позивача внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві при здійсненні перевірки було проігноровано доводи та надані представником товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» докази доведення до відома громадянки ОСОБА_1 до моменту підписання договору та придбання туру необхідної, доступної, своєчасної, достовірної інформації про зірковість готелю, внаслідок чого були складені Акт № 5660-1 від 25.11.2020 та Припис № 606 від 25.11.2020, а у подальшому винесена оскаржувана постанова №25.

Позивач наголошує, що висновки, викладені у Акті та Приписі, а відповідно і у постанові № 25 від 13.05.2021 є помилковими, оскільки для встановлення порушення суб`єктом господарювання пункту 3 частини 2 статті 19-1 Закону України «Про туризм», частини 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» необхідно було встановити яка інформація щодо зірковості готелю Palace була розміщена на офіційному сайті туроператора товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» як до, так і на момент укладення з громадянкою ОСОБА_1 договору на туристичне обслуговування від 02.10.2019, однак доводи та докази того, що готель Palace у 2019 році відповідав зірковості 3*, а лише у 2020 році через не проведення реновації йому було присвоєно 2* - перевіряючі посадові особи ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві до уваги не взяли.

Враховуючи зазначене, позивач наголошує, що Постанова № 25 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 13.05.2021, винесена Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві є протиправною, порушує права та інтереси позивача та є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, як на стадії проведення перевірки та розгляду справи так і на стадії винесення оскаржуваної постанови щодо відповідності умов, зазначених у договорі та фактичної інформації щодо категорії готелю, чим завдано шкоди суспільним відносинам у сфері надання туристичних послуг та захисту прав споживачів.

Відповідач наголошує, що позивачем до суду було надано документи, які не можуть підтверджувати зірковість готелю Palace, оскільки такі документи не було завірено належним чином, до того ж, за посиланням відповідача згідно з вимогами ДСТУ 4269:2003 «Послуги туристичні, класифікація готелів», цей стандарт встановлює класифікацію готелів та аналогічних засобів розміщення незалежно від форм власності та відомчої належності. Стандарт придатний для застосування з метою сертифікації. Тобто, виходячи з норм ДСТУ 4269:2003 належними доказами зірковості готелю може бути саме Сертифікат, а не роздруківка.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що Державні стандарти України (ДСТУ) - стандарти, розроблені відповідно до чинного законодавства України, що встановлюють для загального і багаторазового застосування правила, загальні принципи або характеристики, які стосуються діяльності чи її результатів саме для українських готелів, з метою досягнення оптимального ступеня впорядкованості, затверджені уповноваженим органом, відтак, твердження відповідача, що готель Palace 3* (Нетанія. Ізраїль) не відповідає нормам ДСТУ 4269, що є порушенням законодавства про туризм та захист прав споживачів, - є юридично неспроможним, оскільки ДСТУ 4269:2003 «Послуги туристичні. Класифікація готелів» до готелю «Palace», розташованого у м. Нетанія (Держава Ізраїль) не мають жодного відношення.

Окрім цього, позивач наголошує, що ГОСТ 28681.4-95 «Туристско-зкскурсионное обслуживание КЛАССИФИКАЦИЯ ГОСТИНИЦ», на який посилається відповідач та який був прийнятий за участі України, до держави Ізраїль жодного відношення не має.

У відзиві на позовну заяву позивач також наголошує, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів є центральним органом виконавчої влади, тобто, у відповідача відсутні повноваження встановлювати факт порушення позивачем істотних умов договору, факт порушення умов договору та ступень істотності такого порушення встановлюється судом та є його виключної компетенцією.

Договір на туристичне обслуговування № К546/191002-1 не оскаржувався до суду, факт порушення умов договору не було встановлено відповідним судом, а отже, у Головного управління Держпродспоживслужби відсутні підстави стверджувати, що таке порушення взагалі мало місце.

Окремо позивач підкреслив, що надані скаржником фотоматеріали є неналежними та недопустимими доказами, оскільки із зазначених фотоматеріалів неможливо встановити де зроблені ці фотографії, ким зроблені ці фотографії, чи не взяті вони із мережі інтернет, чи зроблені вони в номері готелю Palace, чи зроблені вони взагалі в Нетанії.

З урахуванням вище викладеного, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову № 25 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 13.05.2021, яка винесена Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві.

Відповідач надав суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що твердження позивача про те, що готель Palace є трьох зірковим не відповідають дійсності, оскільки така зірковість була зазначена позивачем саме на підставі інформації з сайтів, які не можуть вважатись офіційним джерелом інформації. Також відповідачем зазначено, що ним вірно була надана оцінка істотним умовам договору № К546/191002-1 від 02.10.2019, а тому така аргументація правомірно викладена у відзиві на позовну заяву.

Стосовно наданих заявником фотографій з готелю Palace відповідачем зазначено, що скаржника не зобов`язано жодною нормою закону мати спеціальні технічні засоби, які можуть фіксувати геолокацію, дату та час проведення фотозйомки.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

25.11.2020 посадовими особами Головного Управління Держпродспоживслужби в м. Києві була здійснена позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» щодо дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів при наданні послуг з питань, викладених у зверненні гр. ОСОБА_1 .

За результатами проведеної перевірки посадовими особами Головного Управління Держпродспоживслужби в м. Києві було складено Акт № 5660-1 від 25.11.2020 (далі - Акт) та виписано Припис № 606 про усунення порушень вимог законодавства від 25.11.2020 (далі - Припис), відповідно до якого TOB «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» порушило п. 3 ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про туризм», ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», та приписано усунути порушення вимог законодавства про захист прав споживачів, які зафіксовано в Акті.

06.05.2021 представником за довіреністю Задорожним Б.Ю. було отримано наручно повідомлення про розгляд справи відносно товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» відповідно до статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

13.05.2021 за результатами розгляду справи була винесена Постанова №25 про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 13.05.2021 якою було накладено штраф на товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» у розмірі 8292 гривень 00 копійок (вісім тисяч двісті дев`яносто дві гривні нуль копійок).

Не погоджуючись з постановою від 13.05.2021 №25, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого Наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України 12.04.2017 № 209 (далі - Положення №209), Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Згідно з підпунктом 8 пункту 4 Положення №209, Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в місті Києві, відповідно до покладених на нього завдань, забезпечує, реалізацію державної політики, зокрема, у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів:

- перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг;

- здійснює контроль за дотриманням вимог Законів України "Про рекламу" та "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" в межах наданих повноважень;

- проводить контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону;

- накладає на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів;

- здійснює у межах своєї компетенції заходи з виробництва та розповсюдження соціальної реклами;

- сприяє органам місцевого самоврядування у здійсненні ними повноважень щодо захисту прав споживачів;

- сприяє створенню необхідних умов для навчання та набуття населенням правових знань у сфері захисту прав споживачів;

- організовує надання споживачам консультацій з питань захисту їх прав;

- сприяє реалізації в Україні Керівних принципів для захисту інтересів споживачів, прийнятих Генеральною Асамблеєю ООН 09 квітня 1985 року;

- висвітлює у засобах масової інформації результати роботи з контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів;

- здійснює контроль за дотриманням законодавства про рекламу в частині захисту прав споживачів реклами, приймає рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877), заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Абзацом 5 частини 1 статті 6 Закону №877 передбачено здійснення позапланових заходів на підставі звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію або продавця (у випадках, визначених Законом України "Про електронну комерцію") - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як свідчать матеріали справи, Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві отримало доручення Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів № 15.3-8/2/3749 від 06.03.2020 та звернення гр. ОСОБА_1 від 11.02.2020.

В зверненні скаржник зазначив, що 02.10.2019 він уклав договір № IL20109034 з TOB «Тревел профешнл груп» (Туроператор) та TOB «Поїхали з нами» (Турагент) в особі ФОП ОСОБА_2 (Турсубагент) на туристичне обслуговування. У додатковій угоді до договору зазначалось розміщення в готелі Palace 3*; але під час заселення до номеру виявилось, що готель не відповідає рівню зірковості 3*. Скаржник зазначає, що на сайті Туроператора «Джоін ап» готель Palace має зірковість 1 *.

Як свідчать матеріали справи, товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» співпрацює із товариством з обмеженою відповідальністю «франчайзингова мережа «Поїхали з нами» (надалі - Турагент) на підставі Агентського договору від 11.06.2018, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 2.1.3 Агентського договору, Туроператор зобов`язаний в обсязі, передбаченому статтею 19-1 Закону України «Про туризм», надавати Турагенту актуальну, вичерпну, достовірну інформацію про умови надання туристичнихпослуг, що включаються до Турпродукту, зокрема, про порядок перетинання державного кордону, умови тимчасового розміщення, харчування, страхування, перевезення, ціни на Турпродукт, правила поведінки фізичних осіб на території місця надання туристичної послуги, ризик та засоби його запобігання щодо кожної конкретної туристичної послуги, правила одержання віз та іншу інформацію, необхідну Турагенту для виконання умов цього Договору та яка вимагається чинним законодавством України. Інформація про Турпродукт надається у вигляді друкованої продукції (каталогів, брошур, пам`яток), даних, розміщених на офіційному веб-сайті Туроператора http://tpg.ua, іншим способом, що забезпечить доведення її до відома Турагента та/або Замовника Турпродукту в обсязі, достатньому для здійснення Туру. Найбільш актуальна інформація про Турпродукт розміщується на офіційному веб-сайті Туроператора http://tpg.ua. Туроператор має право вносити зміни до інформації про Турпродукт та умови його надання, зокрема, до інформації про ціни на Турпродукт, шляхом розміщення нових даних на офіційному веб-сайті. Дата розміщення нових даних на веб-сайті Туроператора вважається датою набрання ними чинності.

Відповідно до пункту 2.8.8 Агентського договору, Турагент зобов`язується при укладенні Договору на туристичне обслуговування надавати Туристу (іншому Замовнику Турпродукту) повну і достовірну інформацію щодо Турпродукту, інформацію про безпеку Турпродукту в обсязі, що забезпечує виконання вимог Закону України «Про туризм».

Матеріали справи також свідчать, що в подальшому, а саме 02.10.2019 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , яка діє від імені та за дорученням Туристичного агента TOB «Франчайзингова мережа «Поїхали з нами», який в свою чергу діє від імені та за дорученням Туристичного оператора - TOB «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП», було укладено Договір на туристичне обслуговування № К546/191002-1 (надалі - Договір на туристичне обслуговування).

Згідно з пунктом 4.15 Договору на туристичне обслуговування, категорія готелю зазначається в Заявці відповідно до класифікації готелів, яка надається готелями чи туристичними компаніями-партнерами, що забезпечують обслуговування Туриста на території країни тимчасового перебування. Будь-які скарги та претензії Замовника та/або Туриста щодо невідповідності готелю зазначеній категорії (кількості зірок) Туроператором до розгляду не приймаються. Такі скарги та претензії необхідно надсилати відповідним компетентним органам країни розташування готелю, які надали відповідні офіційні сертифікати та призначили ту чи іншу категорію (кількість зірок) даному готелю.

З наявних в матеріалах справи додатків до договору на туристичне обслуговування вбачається, що гр. ОСОБА_1 було заброньовано проживання в готелі Palace 3* в номері категорії Sngl.

Відповідно до пункту 10.6 Договору на туристичне обслуговування, укладаючи цей договір, Замовник і Туроператор через Турсубагента чи Турагента узгодили всі істотні умови, в тому числі, які передбачені в статті 19-1, статті 20 Закону України «Про туризм» та не мають будь-яких зауважень, Замовник і Туроператор домовились, що характеристика, вид і категорія готелю, транспортних засобів, інформація щодо виду і способу забезпечення харчування, щодо умов проживання в обраному готелі, умов перебування у країні призначення, інших умов, передбачених статтею 19-1 Закону України «Про туризм» може бути зазначена у додатках до цього договору та/або у будь-яких рекламно-інформаційних матеріалах Туроператора. В будь-якому разі, підписуючи цей договір, Замовник підтверджує отримання вищезазначеної інформації у доступній та належній формі. Цей договір набирає чинності з моменту підтвердження Туроператором заявки. Після набрання чинності цим договором всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості Туроператора і Замовника з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу.

Законом України «Про туризм» визначено загальні правові, організаційні та соціально-економічні засади реалізації державної політики України в галузі туризму, Закон спрямований на забезпечення закріплених Конституцією України прав громадян на відпочинок, свободу пересування, охорону здоров`я, на безпечне для життя і здоров`я довкілля, задоволення духовних потреб та інших прав при здійсненні туристичних подорожей. Він встановлює засади раціонального використання туристичних ресурсів та регулює відносини, пов`язані з організацією і здійсненням туризму на території України.

Відповідно до приписів статті 19-1 Закону України «Про туризм», будь-яка інформація, надана туроператором (турагентом), повинна містити достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування.

Інформація про умови надання туристичних послуг, яку туроператор (турагент) поширює до укладення договору на туристичне обслуговування, має доводитися у доступній, наочній формі, бути розбірливою, зрозумілою та містити відомості, зокрема, про характеристику готелів та інших об`єктів, призначених для надання послуг з тимчасового розміщення, у тому числі місце їх розташування, категорію, строки і порядок оплати готельного обслуговування.

Туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

З наведеного вбачається, що як Законом України «Про захист прав споживачів», так і Законом України «Про туризм» передбачено, що продавець (виконавець)/туроператор (турагент) повинен надавати споживачам інформацію про товар (послугу)/умови договору на туристичне обслуговування до моменту придбання послуги та укладення договору на туристичне обслуговування.

Як вбачається з Акта перевірки від 25.11.2020, а саме в графі «Опис виявлених порушень вимог законодавства» відповідачем зазначено про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» частини 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та пункту 3 частини 2 статті 19-1 Закону України «Про туризм», а саме, відповідачем зазначено, що на момент перевірки суб`єктом господарювання не надано підтверджуючої інформації щодо виконання з його боку п.п. 2.11 пункту 2.1 договору на туристичне обслуговування в частині надання необхідної, доступної, своєчасної, достовірної інформації про зірковість готелю, заброньованого суб`єктом господарювання.

В акті перевірки відповідачем зазначено, що на момент перевірки згідно з інформацією на сайті суб`єкта господарювання готель Palace відповідав зірковості 2*, що підтверджується скріншотом в матеріалах звернення споживача та скріншотом, отриманим в процесі перевірки від суб`єкта господарювання.

Тобто, роблячи висновки про порушення позивачем приписів Закону України «Про туризм» та Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач посилається виключно на дані з сайтів туроператора, які зафіксовані у вигляді скрінштів, при чому, суд наголошує, що такі дані відповідачем було відібрано станом на момент проведення перевірки - 25.11.2020, а не на момент укладання договору субтурагента та гр. ОСОБА_1 на туристичне обслуговування № К546/191002-1 в 2019 році, в той час, наведеними вище приписами законодавства встановлено, що продавець (виконавець)/туроператор (турагент) повинен надавати споживачам інформацію про товар (послугу)/умови договору на туристичне обслуговування до моменту придбання послуги та укладення договору на туристичне обслуговування.

Як зазначено судом вище, саме 02.10.2019 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , яка діяла від імені та за дорученням Туристичного агента TOB «Франчайзингова мережа «Поїхали з нами», який в свою чергу діяв від імені та за дорученням Туристичного оператора - TOB «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП», було укладено Договір на туристичне обслуговування № К546/191002-1, тобто саме на момент укладання договору гр. ОСОБА_1 було надано інформацію про зірковість готелю.

Отже, виходячи з наведених обставин, відповідачеві під час проведення перевірки слід було встановити обставини виконання позивачем п.п. 2.11 пункту 2.1 договору на туристичне обслуговування саме до моменту укладання такого договору - 02.10.2019, а саме, чи відповідав готель Palace зірковості 3* у вказані терміни, оскільки таку інформацію щодо зірковості готелю було повідомлено гр. ОСОБА_1 на момент укладання договору на туристичне обслуговування, однак, матеріали справи не містять доказів встановлення відповідачем інформації щодо зірковості готелю на момент укладання договору від 02.10.2019 № К546/191002-1.

При цьому, суд критично ставиться до доказів відповідача у вигляді скірншотів з сайтів турагентів відносно зірковості готелю Palace 2*, оскільки в той же час надані позивачем скірншоти напроти свідчать про зірковість готелю Palace 3*, до того ж, як вже зазначено судом вище, вирішальне значення при вирішенні питання про надання позивачем достовірної інформації про туристичні послуги має зірковість готелю станом на момент укладання договору на туристичне обслуговування, а саме до 02.10.2019.

Так, позивачем до матеріалів справи додано копію довідки приймаючої сторони - Atlantis Travel and Tourism, яка містить печатку товариства, прізвище, ім`я та підпис відповідальної особи, яка її склала, відносно зірковості готелю Palace.

Так, відповідно до інформації, наявної у вказаній довідці, з 01.01.2019 по 31.12.2019 (дата укладання договору на туристичні послуги - 02.10.2019) готелю Palace було присвоєно 3*, проте в 2020 році (перевірку було проведено 25.11.2020) рейтинг готелю було переглянуто та у зв`язку з нездійсненням реновації, готелю було присвоєно 2*.

Суд наголошує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень жодним чином не спростовна інформація, наведена в довідці приймаючої сторони стосовно зіркової готелю Palace станом на момент укладання договору на туристичне обслуговування та не спростовано той факт, що відповідачем встановлювалась інформації щодо зірковості готелю станом на момент проведення перевірки - листопад 2020 року, тобто, через рік після надання позивачем відповідних послуг та надання споживачеві інформації про готель.

Таким чином, на переконання суду, відповідачем не доведено обставин порушення позивачем приписів Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про туризм» станом на момент надання туристичних послуг гр. ОСОБА_1 , а тому не доведено правомірність та обґрунтованість спірного рішення від 13.05.2021 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Окрім того, що стосується доводів відповідача про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» умов договору про надання туристичних послуг, суд погоджується з доводами позивача відносно того, що у відповідача відсутні повноваження встановлювати факт порушення позивачем істотних умов договору, водночас доказів оскарження договору на туристичне обслуговування № К546/191002-1 чи визнання його недійсним відповідачем суду не надано.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні) сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01 від 06 вересня 2005 року, пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00 від 18 липня 2006 року, пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року, пункт 58) принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) від 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування не було виконано та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 2 270,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати Постанову № 25 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 13.05.2021, яка винесена Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві.

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕВЕЛ ПРОФЕШНЛ ГРУП» (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська 9/2, офіс 67, ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (адреса: 03151, місто Київ, вулиця Волинська, будинок 12, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова