Справа № 120/7319/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 серпня 2022 р. Справа № 120/7319/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Голованюк І.В.,

представника позивача: Островерха Р.В.,

представника третіх осіб: Лисенко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області

до: державного підприємства "Гайсинський спиртовий завод"; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд державного майна України, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Вінницькій області (далі ГУ ДПС у Вінницькій області, позивач) з адміністративним позовом до державного підприємства "Гайсинський спиртовий завод" (далі ДП "Гайсинський спиртовий завод", відповідач).

За змістом позовних вимог позивач просить суд:

- стягнути з рахунків у банках, що обслуговують ДП «Гайсинський спиртовий завод» () кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1423585,00 грн.

- винести рішення про зупинення видаткових операцій на рахунках ДП «Гайсинський спиртовий завод» () шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області вказує, що у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 1423585,00 грн., який ДП "Гайсинський спиртовий завод" у добровільному порядку не сплачує. Такий борг виник 30.06.2020 на підставі податкової декларації з податку на додану вартість від 16.06.2020, податкової декларації з податку на додану вартість від 17.07.2020, податкової декларації з податку на додану вартість від 18.08.2020, податкової декларації з податку на додану вартість від 17.09.2020, податкової декларації з податку на додану вартість від 20.10.2020, податкової декларації з податку на додану вартість від 16.11.2020, податкової декларації з податку на додану вартість від 16.12.2020, податкової декларації з податку на додану вартість від 19.01.2021, податкової декларації з податку на додану вартість від 17.02.2021, податкової декларації з податку на додану вартість від 17.03.2021, податкової декларації з податку на додану вартість від 19.04.2021.

Окрім того, сторона позивача вказує, що на виконання приписів п. 59.1 ст. 59 ПК України відповідачу направлялись податкові вимоги №1/76 від 05.12.2008 та №2/3 від 08.01.2009. У подальшому, у зв`язку з несплатою податкового боргу, у визначений строк, прийнято рішення №9 від 03.06.2021 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управління) ДП "Гайсинський спиртовий завод".

Однак, вищезазначені дії не призвели до погашення відповідачем податкового боргу у повному обсязі, тому ГУ ДПС у Вінницькій області звернулось до суду з даним позовом.

Ухвалою від 12.07.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 02.08.2021.

30.07.2021 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. У свою чергу, представником позивача, 02.08.2021 подано заяву про розгляд справи без його участі.

Ухвалою від 02.08.2021 вирішено задовольнити клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відкласти підготовче судове засідання на 06.09.2021.

20.08.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому ДП "Гайсинський спиртовий завод" зазначило, що з позицією та доводами позивача не погоджується, вважає їх необґрунтованими, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При цьому, сторона відповідача вказала, що податковий борг з податку на додану вартість на підставі податкових декларацій, що вказані в адміністративному позові ГУ ДПС у Вінницькій області за період з 15.06.2020 по 14.04.2021 відсутній.

Щодо опису майна ДП "Гайсинський спиртовий завод" у податкову заставу представник позивача вказує, що 08.06.2021, у відповідь на лист ГУ ДПС у Вінницькій області №16190/6/02-32-13-04-09 від 03.06.2021 та Рішення №9 від 03.06.2021 про опис майна у податкову заставу, ДП "Гайсинський спиртовий завод" надано лист-відповідь від 08.06.2021, яким повідомлено, що відповідно до Статуту ДП "Гайсинський спиртовий завод" (пункт 10.7.17 Розділ 10) правочини, а саме надання переліку ліквідних активів, фінансової звітності, передання майна в заставу вчиняються виключно власником майна, органом управління яким є Фонд державного майна України.

Окрім того, 20.08.2021 відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи - Фонд державного майна України.

Ухвалою від 06.09.2021 вирішено продовжити строк проведення підготовчого провадження у справі №120/7319/21 на 30 днів та відкласти підготовче засідання у справі на 20.09.2021.

20.09.2021 представником ДП "Гайсинський спиртовий завод" подано заяву про застосування позовної давності, у якій вказується, що відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Так, ГУ ДПС у Вінницькій області направлено податкові вимоги від 05.12.2008 №1/76 та від 08.01.2009 №2/3. Відтак, на переконання відповідача, позовна давність за податковим боргом сплинула 05.12.2011 та 08.01.2012.

Окрім того, 20.09.2021 позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, 20.09.2021 вирішено відкласти підготовче судове засідання, з метою надання часу для ознайомлення з клопотанням відповідача. Підготовче судове засідання відкладено на 07.10.2021.

Окрім того, 20.09.2021 представником ДП "Гайсинський спиртовий завод" подано заяву про проведення наступного судового засідання, яке відбудеться 07.10.2021, та здійснення розгляду клопотання про залучення третьої особи без її участі.

07.10.2021 позивачем подано клопотання про розгляд заяви про залучення третьої особи без участі представника ГУ ДПС у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 07.10.2021, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19.11.2021, клопотання відповідача про залучення третьої особи задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд державного майна України. Окрім того, даною ухвалою встановлено третій особі 5-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву. Підготовче судове засідання відкладено на 27.10.2021.

26.10.2021 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи. У свою чергу, позивачем, 27.10.2021 подано клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі представника ГУ ДПС у Вінницькій області.

Окрім того, 27.10.2021 третьою особою також подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 27.10.2021 задоволено клопотання представника відповідача та третьої особи та відкладено підготовче судове засідання на 15.11.2021.

12.11.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області подано клопотання про долучення доказів.

15.11.2021 до суду надійшла заява Фонду державного майна України про залучення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою від 15.11.2021 вирішено задовольнити вищезазначене клопотання Фонду державного майна України. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях. Встановлено третій особі 5-денний строк з дня отримання даної ухвали для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву. Підготовче судове засідання відкладено на 09.12.2021.

09.12.2021 представником відповідача до суду подано додаткові пояснення, у яких зазначається, що Гайсинською МДПІ при подачі заяви про включення до складу кредиторів ДП "Гайсинський спиртовий завод" не мало заборгованості з податку на додану вартість. Окрім того, стороною відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У свою чергу, представником позивача також подано клопотання про відкладення розгляду справи №120/7319/21-а.

Окрім того, 09.12.2021 Фондом державного майна України подано пояснення що позову у даній справі, за змістом яких третя особа просить відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Вінницькій області. Зокрема вказано, що наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 22.12.2020 № 1357 прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні з умовами об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства «Гайсинський спиртовий завод». Відтак, на даний час відповідач включений до переліку об`єктів малої приватизації.

З огляду на вищезазначене, на переконання Фонду державного майна України, вимога позовної заяви про стягнення з рахунків у банку, що обслуговують ДП "Гайсинський спиртовий завод" кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1423585,00 грн. суперечить приписам статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", є передчасною і може бути задоволеною після продажу об`єкту.

Щодо зупинення видаткових операцій на рахунках ДП "Гайсинський спиртовий завод" зазначено, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" Фонд державного майна України відповідно до законодавства щодо нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного державного майна дає дозвіл на здійснення застави державних підприємств, що перебувають у його управлінні. Однак, за матеріалами адміністративного позову відсутня інформація щодо надання такої згоди.

Таким чином, звернення з позовом про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, на думку третьої особи, є передчасним.

Окрім того, зазначено, що ГУ ДПС у Вінницькій області не мало підстав для застосовувати приписи ст. 89 Податкового кодексу України, оскільки ДП "Гайсинський спиртовий завод" в повному обсязі сплатило податок на додану вартість у розмірі 1428200,00 грн.

За змістом пояснень Фонд державного майна України також вказує, що строк позовної давності для стягнення заявленого податкового боргу з урахуванням ст. 102 ПК України закінчився 05.12.2011 та 08.01.2012, а тому, у разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

У судовому засіданні, 09.12.2021 судом винесено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 24.01.2022.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, 24.01.2022 вирішено відкласти розгляд справи, з метою надання часу позивачу для ознайомлення з поясненнями відповідача та третьої особи. Підготовче судове засідання відкладено на 14.03.2021

01.02.2022 представником відповідача подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці, 14.03.2022 справу №120/7319/21-а було знято з розгляду. Наступне судове засідання призначено на 09.05.2022.

04.05.2022 представником третіх осіб подано заяву про проведення підготовчого судового засідання без участі представника Фонду державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях. Окрім того, представник третіх осіб клопотала про призначення справи до судового розгляду по суті.

09.05.2022 ДП "Гайсинський спиртовий завод" подало клопотання, за змістом якого представник відповідача вказує про те, що він не заперечує щодо закінчення підготовчого провадження.

У свою чергу, представником позивача 09.05.2022 подано додаткові пояснення, клопотання про проведення підготовчого провадження без його участі та просив призначити справу №120/7319/21-а до судового розгляду по суті.

Окрім того, 09.05.2022 представником Фонду державного майна України подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 09.05.2022 вирішено відмовити у задоволенні клопотання представника Фонду державного майна України про відкладення розгляду справи. Закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 23.05.2022.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 23.05.2022 вирішено відкласти розгляд справи на 13.06.2022.

У судовому засіданні 13.06.2022 оголошено перерву до 29.06.2022 з зв`язку з необхідністю підготовки додаткових пояснень.

27.06.2022 представником позивача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 29.06.2022 вирішено задовольнити вищезазначене клопотання ГУ ДПС у Вінницькій області та відкласти розгляд справи на 20.07.2022.

18.07.2022 позивачем подано додаткові пояснення, у яких з приводу черговості погашення податкового боргу зазначено, що ДП "Гайсинський спиртовий завод" в інтегрованій картці платника податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (код платежу 14010100) рахується податковий борг в розмірі 3639568,24 грн. Сума боргу, що підлягала до стягнення у межах даної справи становить 1423585,00 грн.

Водночас, у період з 01.07.2020 по 15.07.2022 ДП "Гайсинський спиртовий завод" сплачено 1423585,00 грн., які зараховувались у сплату податкового боргу, який по термінах виник раніше, а саме щодо погашення податкового боргу на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі №120/2929/20-а.

Щодо мораторію та нарахування податкового боргу представник позивача вказує, що 21.07.2010 Господарським судом Вінницької області відкрито провадження по справі про банкрутсво №10/83-10 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника. 03.09.2010 подано заяву про включення податкового органу до складу кредиторів з конкурсними вимогами до боржника. Оскільки заявлена сума боргу 1423585,00 грн. виникла після відкриття провадження у справі про банкрутсво, тобто є поточними вимогами, то дія мораторію не поширюється на заявлену до стягнення суму по справі №120/7319/21-а.

У судовому засіданні 20.07.2022 оголошено перерву до 04.08.2022.

04.08.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити останні. У свою чергу, представник третіх осіб просила відмовити у задоволенні позову ГУ ДПС у Вінницькій області.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами пояснення, суд встановив наступні фактичні обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ДП "Гайсинський спиртовий завод" з 04.03.2003 зареєстроване як юридична особа та є платником податків та зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Згідно з довідкою про суму податкового боргу станом на 02.07.2021 за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код бюджетної класифікації 14010100) у розмірі 1423585,00 грн., з яких основний платіж - 1423585,00 грн., штрафні санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість виник 30.06.2020 на підставі поданих відповідачем податкових декларацій з податку на додану вартість за звітний (податковий) період з травня 2020 року по березень 2021 року.

А саме ДП "Гайсинський спиртовий завод" подано податкові декларації з податку на додану вартість:

- від 16.06.2020, якою визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (далі позитивне значення) 38278 грн.;

- від 17.07.2020, якою визначено позитивне значення 40226 грн.;

- від 18.08.2020, якою визначено позитивне значення 193016 грн.;

- від 17.09.2020, якою визначено позитивне значення 122132 грн.;

- від 20.10.2020, якою визначено позитивне значення 101087 грн.;

- від 16.11.2020, якою визначено позитивне значення 70523 грн.;

- від 16.12.2020, якою визначено позитивне значення 166672 грн.;

- від 19.01.2021, якою визначено позитивне значення 207316 грн.;

- від 17.02.2021, якою визначено позитивне значення 145962 грн.;

- від 17.03.2021, якою визначено позитивне значення 176574 грн.;

- від 19.04.2021, якою визначено позитивне значення 161799 грн.

У зв`язку з несплатою податкового боргу у повному обсязі та у визначений строк, прийнято рішення №9 від 03.06.2021 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управління) ДП "Гайсинський спиртовий завод".

Листом від 03.06.2021 відповідача повідомлено про те, що необхідно надати баланс, перелік основних засобів та перелік ліквідного майна для складання акту опису майна в податкову заставу на суму податкового боргу. У разі не ненадання вищезазначеного переліку майна до підприємства будуть застосовані заходи впливу згідно з 89.4 ст. 89 ПК України.

У свою чергу, відповідач листом від 08.06.2021 №87 повідомив, що ДП "Гайсинський спиртовий завод" перебуває у державні власності та на підставі наказу №1739 від 29.10.2020 передане до сфери управління Фонду державного майна України. Відповідно до наказу Фонду державного майна України №5 від 06.01.2021 ДП "Гайсинський спиртовий завод" включене до переліку об`єктів, що підлягають приватизації відповідно на його майно поширюються приписи ст. 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна". Окрім того, зазначено про накладення арешту постановою державного виконавця від 28.07.2009 №13952365 на все майно ДП "Гайсинський спиртовий завод" та про те, що органом управління майна відповідача є Фонд державного майна України.

Оскільки відповідачем необхідних для опису майна в податкову заставу документів не надано, ГУ ДПС у Вінницькій області складено акт № 1 від 15.06.2021 про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу.

З метою стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, ГУ ДПС у Вінницькій області звернулося до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктами 15.1-15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом, та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Приписами пункту 46.1. статті 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (пункт 49.2 статті 49 ПК України).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 ПК України).

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем самостійно визначену суму грошового зобов`язання відповідно до поданих ним податкових декларацій з податку на додану вартість від 16.06.2020, від 17.07.2020, від 18.08.2020, від 17.09.2020, від 20.10.2020, від 16.11.2020, від 16.12.2020, від 19.01.2021, від 17.02.2021, від 17.03.2021, від 19.04.2021 у загальному розмірі 1423585,00 грн. Однак, ГУ ДПС у Вінницькій області вказує, що ДП "Гайсинський спиртовий завод" не сплачено грошове зобов`язання за вищезазначеним податком.

У свою чергу, представник відповідача зазначає, що ДП "Гайсинський спиртовий завод" сплачено за період з 15.06.2020 по 14.04.2021 податок на додану вартість на загальну суму 1428200,00 грн., а саме на підставі податкових декларацій: від 16.06.2020 - сплачено 38000,00 грн. згідно платіжного доручення №350 від 15.06.2020; від 17.07.2020 - сплачено 40000,00 грн. згідно платіжного доручення №426 від 14.07.2020; від 18.08.2020 - сплачено 194000,00 грн. згідно платіжного доручення №508 від 14.08.2020; від 17.09.2020 - сплачено 121000,00 грн. згідно платіжного доручення №592 від 15.09.2020; від 20.10.2020 - сплачено 101000,00 грн. згідно платіжного доручення №679 від 15.10.2020; від 16.11.2020 - сплачено 70000,00 грн. згідно платіжного доручення №772 від 13.11.2020; від 16.12.2020 - сплачено 167000,00 грн. згідно платіжного доручення №874 від 15.12.2020; від 19.01.2021 - сплачено 210000,00 грн. згідно платіжного доручення №27 від 14.01.2021; від 17.02.2021 - сплачено 145000,00 грн. згідно платіжного доручення №87 від 15.02.2021; від 17.03.2021 - сплачено 175000,00 грн. згідно платіжного доручення №90 від 15.03.2021 та 73000,00 грн. згідно платіжного доручення №102 від 15.03.2021; від 19.04.2021 - сплачено 4200,00 грн. згідно платіжного доручення №156 від 13.04.2021 та 90000,00 грн. згідно платіжного доручення №157 від 14.04.2021.

Судом встановлено, що дійсно відповідачем сплачено 1428200,00 грн. податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (код платежу 14010100), що підтверджується даними ІКП.

Водночас, відповідно до приписів п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, з аналізу вищезазначеної норми податкового законодавства вбачається, що контролюючі органи зобов`язані зараховувати кошти в рахунок погашення податкового боргу враховуючи черговість його виникнення, при цьому, не враховується напрям сплати, визначеного платником податків.

Відтак, враховуючи те, що загальна заборгованість ДП "Гайсинський спиртовий завод" з податку на додану вартість становить 3639568,24 грн., то сплачені відповідачем кошти у розмірі 1428200,00 грн. зараховано в рахунок погашення податкового боргу з такого податку, який виник раніше в часі.

Так, з пояснень сторін та наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що кошти у розмірі 1428200,00 грн. були зараховані в рахунок погашення податкового боргу, який вирішено стягнути рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2020 в межах справи №120/2929/20-а.

Отже, враховуючи встановлені обставини відповідачем не сплачено самостійно визначену суму грошового зобов`язання відповідно до поданих ним податкових декларацій з податку на додану вартість від 16.06.2020, від 17.07.2020, від 18.08.2020, від 17.09.2020, від 20.10.2020, від 16.11.2020, від 16.12.2020, від 19.01.2021, від 17.02.2021, від 17.03.2021, від 19.04.2021 на загальну суму 1423585,00 грн.

За приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що контролюючим органом вживались заходи щодо погашення платником податкового боргу шляхом винесення та направлення на адресу відповідача податкової вимоги форми «Ю1» №1/76 від 05.12.2008 на суму 8139,43 грн., податкової вимоги форми «Ю2» №1/76 від 08.01.2009 на суму 20020,10 грн.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо не отримання вищезазначених податкових вимог, адже відповідно до наявних в матеріалах справи корінців податкових вимог вбачається, що податкова вимога форми «Ю1» №1/76 від 05.12.2008 вручена директору Федчишену Ю.Є. 05.12.2008, податкова вимога форми «Ю2» №1/76 від 08.01.2009 вручена директору Федчишену Ю.Є. 08.01.2009.

Доказів оскарження та скасування вищезазначених податкових вимог сторонами до суду надано не було.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Враховуючи те, що ДП "Гайсинський спиртовий завод" з моменту винесення податкової вимоги форми "Ю1" №1/76 від 05.12.2008 та податкової вимоги форми "Ю2" №1/76 від 08.01.2009 податковий борг у повному обсязі сплачено не було, у податкового органу не виникло обов`язку щодо повторного направлення податкової вимоги.

Окрім того, суд зазначає, що ПК України не визначено обов`язку щодо направлення податкової вимоги у разі виникнення податкового боргу по кожному з податків окремо, відтак, не заслуговують на увагу доводи сторони позивача щодо безпідставного посилання ГУ ДПС у Вінницькій області на податкові вимоги від 05.12.2008 №1/76 та від 08.01.2009 №2/3. Адже такі податкові вимоги хоч і стосуються не сплати ДП "Гайсинський спиртовий завод" плата за землю несільськогосподарського призначення, що вноситься юридичними особами (код платежу 13050100), однак винесення їх не щодо боргу з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) не свідчить про не дотриманння позивачем процедури повідомлення відповідача про наявність податкового боргу.

З приводу доводів відповідача про те, що Гайсинською МДПІ при подачі заяви про включення до складу кредиторів, ДП "Гайсинський спиртовий завод" не мало заборгованості з податку на додану вартість, суд зазначає, що на момент відкриття Господарським судом Вінницької області справи про банкрутство №10/83-10 (21.07.2010) та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника податкова заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у ДП "Гайсинський спиртовий завод" була відсутня.

Як зазначалось судом вище, заборгованість у розмірі 1423585,00 грн., яка заявлена до стягнення в межах даної адміністративної справи, виникла 30.06.2020 на підставі поданих відповідачем податкових декларацій з податку на додану вартість за податковий період з травня 2020 року по березень 2021 року.

Відтак, таку заборгованість не могло бути вказано у заяві Гайсинського МДПІ про включення до складу кредиторів, яка подана 03.09.2010, адже заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 1423585,00 грн. виникла після відкриття провадження у справі про банкрутство та належить до поточних вимог.

Щодо доводів представника відповідача та представника третіх осіб про те, що строк давності для стягнення заявленого податкового боргу у зв`язку з винесенням податкових вимог №1/76 від 05.12.2008 та №1/76 від 08.01.2009, враховуючи приписи ст. 102 ПК України закінчився 05.12.2011 та 08.01.2012, тому податковий боргу розмірі 1423585,00 грн. є безнадійним та підлягає списанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 101.2.3 п. 101.2 ст. 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Із вищевикладеного слідує, що згаданий вище правовий припис Податкового кодексу України надає контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Відтак, відлік 1095 календарних днів необхідно вести з моменту саме виникнення податкового боргу, а не з моменту винесення податкових вимог №1/76 від 05.12.2008 та №1/76 від 08.01.2009.

В межах даної справи відповідач просить стягнути податковий борг, який виник 30.06.2020 у зв`язку з не сплатою ДП "Гайсинський спиртовий завод" самостійно визначених у податкових деклараціях від 16.06.2020, від 17.07.2020, від 18.08.2020, від 17.09.2020, від 20.10.2020, від 16.11.2020, від 16.12.2020, від 19.01.2021, від 17.02.2021, від 17.03.2021, від 19.04.2021 сум податку на додану вартість.

Відповідно, ГУ ДПС у Вінницькій області не порушено строку в 1095 календарних днів щодо стягнення заявленого в межах даної справи податкового боргу.

Отже, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 1423585,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги щодо винесення рішення про зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача, шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, суд зазначає таке.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1статті 95 ПУ України).

Відповідно до пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 ПК України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідно до пункту 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 88.1, 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, право на яку виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України визначено, що право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 91.3 статті 91 ПК України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі відмови платника податків від підписання акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право залучати до опису майна платника податків не менш як двох понятих.

Пунктом 89.4 статті 89 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов`язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Згідно з підпунктом 20.1.32 пункту 20.1 статті 20 ПК України податковий орган має право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Отже, як видно із процитованих норм у разі не допуску контролюючого органу до опису майна у податку заставу та/або не подання документів, необхідних для такого опису, останній звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Водночас, судом встановлено, що наразі триває процедура малої приватизації ДП "Гайсинський спиртовий завод".

Так, відповідно до Порядку передачі (повернення) функцій з управління майном державних підприємств, функцій з управління пакетами акцій (частками) у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію або про припинення приватизації об`єкта приватизації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 389 (із змінами), на підставі наказу Фонду державного майна України від 29.10.2020 № 1739 «Про прийняття до сфери управління Фонду державного майна України єдиного майнового комплексу державного підприємства «Гайсинський спиртовий завод» (код за ) Відтак, єдиний майновий комплекс ДП «Гайсинський спиртовий завод» прийнято до сфери управління Фонду державного майна України, який є органом управління єдиного майнового комплексу такого державного підприємства.

Наказом Фонду від 21.09.2020 № 1530 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році» (із змінами) єдиний майновий комплекс ДП «Гайсинський спиртовий завод» включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації.

Наказом Фонду від 24.11.2020 №1889 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 28.12.2019 № 1574 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році» (із змінами) повноваження щодо підготовки до продажу та продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства «Гайсинський спиртовий завод» покладено на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.

Наказом Фонду від 06.01.2021 № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році» продовжено приватизацію вищезгаданого єдиного майнового комплексу.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 22.12.2020 № 1357 прийнято рішення про приватизацію шляхом продажу на аукціоні з умовами об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства «Гайсинський спиртовий завод».

Отже, на даний час відповідач включений до переліку об`єктів малої приватизації, а органом управління майном ДП "Гайсинський спиртовий завод" є Фонд державного майна України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Повноваження Фонду як державного органу приватизації та органу управління об`єктами державної власності визначенні положеннями Законів України «Про Фонд державного майна України», «Про управління об`єктами державної власності», «Про приватизацію державного і комунального майна».

Відповідно до норм законодавства України, а саме ст. 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», управління об`єктами державної власності - це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» Фонд державного майна України відповідно до законодавства щодо нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного державного майна дає дозвіл на здійснення застави майна державних підприємств, що перебувають у його управлінні.

Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження надання такої згоди, що не заперечується позивачем.

Окрім того, оскільки наразі триває процедура приватизації ДП «Гайсинський спиртовий завод», то після її завершення сума податкового боргу, яка підлягає стягненню в межах даної справи, буде погашення за рахунок коштів, що знаходяться у банку або коштів отриманих з продажу єдиного майнового комплексу.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зупинення видаткових операцій на рахунках ДП «Гайсинський спиртовий завод» шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку.

Відтак, в цій частині позовні вимоги ГУ ДПС у Вінницькій області не підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі "Рисовський проти України" Суд зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ГУ ДПС у Вінницькій області дотримана процедура визначення податкового зобов`язання відповідача та повідомлення останнього про наявність податкового боргу. Однак, вказані дії позивача не призвели до погашення ДП «Гайсинський спиртовий завод» податкового боргу.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази та викладені пояснення по суті позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки зазначених судових витрат судом не встановлено, то відсутні підстави для стягнення останніх з відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують державне підприємство "Гайсинський спиртовий завод" () кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1423585,00 грн. (один мільйон чотириста двадцять три тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять гривень нуль копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Відповідач: державне підприємство "Гайсинський спиртовий завод" (вул. Плеханова, 28, м. Гайсин, Вінницька область, 23700; ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд державного майна України (вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, ); Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (вул. Гоголя, 10, м. Вінниця, 21018, ).

Повний текст рішення суду виготовлено: 15.08.2022.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна