Справа № 500/2567/22
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2567/22

11 серпня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., представників відповідачів - Приймачука І.М. та Задирайко У.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємство "Чортківське лісове господарство", Державне підприємство "Кременецьке лісове господарство", ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 07.07.2022 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Державне підприємство "Чортківське лісове господарство", Державне підприємство "Кременецьке лісове господарство", ОСОБА_2 , у якому просить:

- визнати дії Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства щодо погодження переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів на території ДП "Кременецьке лісове господарство" та ДП "Чортківське лісове господарство" та виписки лісорубних квитків на проведення господарських заходів рубок формування і оздоровлення лісів, у тому числі на території Копичинецького лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 47 виділ 5 на площі 11 га без врахування категорії режимної території зі спеціальним природоохоронним статусом ботанічний заказник загальнодержавного значення "Яблунівський", на території Улашківського лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 48 виділ 18 на площі 3,2 га без врахування категорії режимної території зі спеціальним природоохоронним статусом лісовий заказник загальнодержавного значення "Дача Галілея", на території Суразького лісництва ДП "Кременецьке лісове господарство" у кварталі 155 виділ 5 на площі 1,8 га, на території Національного природного парку "Дністровський каньйон" протиправними;

- визнати бездіяльність Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства щодо не організації та не забезпечення виконання вимог ст.100 ЛК України, ст. 9-1 та 26 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", не забезпечення охорони лісів підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства від незаконних рубок на території Копичинецького лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 47 виділ 5 на площі 11 га без врахування категорії режимної території зі спеціальним природоохоронним статусом ботанічний заказник загальнодержавного значення "Яблунівський", на території Улашківського лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 48 виділ 18 на площі 3,2 га без врахування категорії режимної території зі спеціальним природоохоронним статусом лісовий заказник загальнодержавного значення "Дача Галілея", на території Суразького лісництва ДП "Кременецьке лісове господарство" у кварталі 155 виділ 5 на площі 1,8 га, на території Національного природного парку "Дністровський каньйон" протиправною;

- визнати бездіяльність Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства щодо не припинення незаконної рубки на території Копичинецького лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 47 виділ 5 на площі 11 га без врахування категорії режимної території зі спеціальним природоохоронним статусом ботанічний заказник загальнодержавного значення "Яблунівський", на території Улашківського лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 48 виділ 18 на площі 3,2 га без врахування категорії режимної території зі спеціальним природоохоронним статусом лісовий заказник загальнодержавного значення "Дача Галілея", на території Суразького лісництва ДП "Кременецьке лісове господарство" у кварталі 155 виділ 5 на площі 1,8 га, на території Національного природного парку "Дністровський каньйон" протиправною.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок незаконних дій відповідача було здійснено вирубку лісів на території національного природного парку "Кременецькі гори", заказника "Суразька дача", Ботанічного заказника загальнодержавного значення "Яблунівський" та Лісового заказника загальнодержавного значення "Дача Галілея".

Зокрема наголосив, що відповідач діяв всупереч вимогам чинного законодавства України, погоджував перелік заходів з поліпшення санітарних станів лісів та виписку лісорубних квитків.

Позивач вважає, що відповідач як уповноважений здійснювати державний контроль за додержанням нормативно-правових актів щодо ведення лісового господарства підприємствами, установами та організаціями, що належить до сфери управління Тернопільського ОУЛМГ був обізнаний, що спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Отже, відповідач знав, що ліміти на використання у 2017 році ДП "Кременецьке лісове господарство" природних ресурсів в межах території об`єкта природно-заповідного фонду - національного природного парку "Кременецькі гори" Міністерством екології та природних ресурсів України не затверджувалися. Звідси вбачається, що відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства України, здійснив незаконну рубку дерев.

Також вказав, що відповідач не організував та не забезпечив охорони лісів підприємств, установ та організацій, що належить до сфери управління Тернопільського ОУЛМГ, а також достовірно знаючи про незаконну вирубку, не припинив її в межах території об`єкта природно-заповідного фонду - національного природного парку "Кременецькі гори".

Отже, вважає, що відповідач такими незаконними діями порушує його конституційне право на безпечне для життя та здоров`я навколишнє природне середовище.

Ухвалою судді від 12.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 11.08.2022, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а саме: Державне підприємство "Чортківське лісове господарство", Державне підприємство "Кременецьке лісове господарство", ОСОБА_2 .

Від відповідача 28.07.2022 надійшов відзив на позов, у якому позовні вимоги Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства не визнало, просило в їх задоволенні відмовити та зазначило, що Управління не може безпосередньо втручатися в оперативну та господарську діяльність лісогосподарських підприємств та не несе відповідальністю за вчинені ними дії, а лише координує їх діяльність.

Зокрема звернуло увагу, що Переліки заходів з поліпшення санітарного стану лісів по ДП "Кременецький лісгосп" на 2017 рік та по ДП "Чоргківськпй лісгосп" на 2017 рік були погоджені на підставі актів лісопагологічного обстеження, згідно вимог чинного законодавства, державним спеціалізованим лісозахисним підприємством, Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Управлінням екології та природних ресурсів Тернопільської обласної державної адміністрації.

Також, санітарно-оздоровчі заходи, які проводились державними лісогосподарськими підприємствами, які координуються Управлінням в 2017 році на територіях лісового заказника загальнодержавного значення "Суразька дача", національного парку "Кременецькі гори", ботанічних заказників "Яблунівський" та "Дача Галілея" не були спеціальним використанням лісових ресурсів, а тому, враховуючи вимоги статті 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" в редакції 2017 року, отримувати ліміти на їх проведення не потрібно було.

Таким чином зазначив, що рубки формування та оздоровлення лісів у межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення в 2017 році проводились відповідно до чинних нормативно-правових актів та не можуть вважатися незаконними.

Також, звернуло увагу на те, що твердження позивача про те, що Управління безпосередньо порушило його конституційне право на безпечне для життя та здоров`я навколишнє природне середовище є безпідставним, а тому позов таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

До суду 05.08.2022 надійшли письмові пояснення третьої особи ОСОБА_3 , в який просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки він як керівник Тернопільського керівник Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства відповідно до покладених на нього завдань, зобов`язаний координувати діяльність лісогосподарських підприємств, однак жодним чином не втручатися в їхню діяльність та відповідно не несе відповідальність за вчинені дії.

В судове засідання 11.08.2022 позивач та представники третіх осіб не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача та третіх осіб, на підставі частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, протокольною ухвалою суду від 11.08.2022 ухвалено проводити розгляд справи по суті за відсутності учасників.

Представники відповідача в судовому засіданні 11.08.2022 просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши вступне слово представників відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

26.01.2017 до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства надійшов лист ДП «Кременецьке лісове господарство» від 25.01.2017 № 02-48, про погодження переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів по зазначеному підприємству на 2017 рік у тому числі в об`єктах природно-заповідного фонду.

У подальшому, у лютому 2017 року до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства надійшов лист ДП «Кременецьке лісове господарство» про погодження виписки лісорубних квитків на проведення господарських заходів - рубок формування і оздоровлення лісів, у тому числі на території національного природного парку «Кременецькі гори».

Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства у січні 2017 року погоджено перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів ДП «Кременецьке лісове господарство» на 2017 рік та виписку лісорубних квитків на проведення господарських заходів - рубок формування і оздоровлення лісів, у тому числі на території Національного природного парку «Кременецькі гори», а 28.02.2017 головним лісничим ДП «Кременецьке лісове господарство» видано лісорубний квиток серії ЛКБ № 540894 (№80) від 28.02.2017, чим надано дозвіл на проведення вибіркової санітарної рубки на території Білокриницького лісництва ДП «Кременецьке лісове господарство» у кварталі 66 виділ 2 на площі 3,3 га.

В подальшому, на підставі зазначеного лісорубного квитка, на вказаній території працівниками ДП «Кременецьке лісове господарство» проведено рубку 119-х сироростучих та сухостійних дерев.

14.09.2017 до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства надійшов лист ДП «Кременецьке лісове господарство» від 11.09.2017 № 02-769 про погодження переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів по зазначеному підприємству на 2017 рік у тому числі в об`єктах природно-заповідного фонду.

В подальшому, у лютому 2017 року до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства надійшов лист ДП «Кременецьке лісове господарство» про погодження виписки лісорубних квитків на проведення господарських заходів - рубок формування і оздоровлення лісів, у тому числі на території заказника «Суразька дача».

Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства у лютому 2017 року погоджено перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів ДП «Кременецьке лісове господарство» на 2017 рік та виписку лісорубних квитків на проведення господарських заходів - рубок формування і оздоровлення лісів, у тому числі на території Національного природного парку «Кременецькі гори», а 13.02.2017 головним лісничим ДП «Кременецьке лісове господарство» видано лісорубний квиток серії ЛКБ № 540872 (№58) від 13.02.2017, чим надано дозвіл на проведення вибіркової санітарної рубки на території Суразького лісництва ДП «Кременецьке лісове господарство» у кварталі 155 виділ 5 на площі 1,8 га.

В подальшому, на підставі зазначеного лісорубного квитка, на вказаній території працівниками ДП «Кременецьке лісове господарство» проведено рубку 125-ти сироростучих та сухостійних дерев.

У липні 2017 року до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства надійшов лист ДП «Чортківське лісове господарство» від 30.06.2017 № 765 про погодження виписки лісорубних квитків на проведення господарських заходів - рубок формування і оздоровлення лісів, у тому числі на території Ботанічного заказника загальнодержавного значення «Яблунівський».

Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства впродовж червня-липня 2017 року погоджено перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів ДП «Чортківське лісове господарство» на 2017 рік та виписку лісорубних квитків на проведення господарських заходів - рубок формування і оздоровлення лісів, у тому числі на території Ботанічного заказника загальнодержавного значення «Яблунівський», а 28.07.2017 головним лісничим ДП «Чортківське лісове господарство» видано лісорубний квиток серія ТЕ ЛРК № 000709 (№97), чим надано дозвіл на проведення вибіркової санітарної рубки на території Копичинецького лісництва ДП «Чортківське лісове господарство» у кварталі 47 виділ 5 на площі 11 га.

В подальшому, на підставі зазначеного лісорубного квитка, на вказаній території природно-заповідного фонду працівниками ДП «Чортківське лісове господарство» проведено рубку 222-х сироростучих та сухостійних дерев.

16.01.2017 до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства надійшов лист ДП «Чортківське лісове господарство» від 10.01.2017 №17, про погодження переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів по зазначеному підприємству на 2017 рік.

У подальшому, у січні 2017 року до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства надійшов лист ДП «Чортківське лісове господарство» про погодження виписки лісорубних квитків на проведення господарських заходів - рубок формування і оздоровлення лісів, у тому числі на території Лісового заказника загальнодержавного значення «Дача Галілея».

Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства у січні 2017 року погоджено перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів ДП «Чортківське лісове господарство» на 2017 рік та виписку лісорубних квитків на проведення господарських заходів - рубок формування і оздоровлення лісів, у тому числі на території Лісового заказника загальнодержавного значення «Дача Галілея», а 28.07.2017 директором ДП «Чортківське лісове господарство» видано лісорубний квиток серія ЛБК № 540312 (№51) від 08.02.2017, чим надано дозвіл на проведення вибіркової санітарної рубки на території Улашківського лісництва ДП «Чортківське лісове господарство» у кварталі 48 виділ 18 на площі 3,2 га.

В подальшому, на підставі зазначеного лісорубного квитка, на вказаній території природно-заповідного фонду працівниками ДП «Чортківське лісове господарство» проведено рубку 69-х сироростучих та сухостійних дерев.

Позивач, зокрема вважає, що внаслідок незаконних дій відповідача було здійснено вирубку лісів на території національного природного парку «Кременецькі гори», заказника «Суразька дача», Ботанічного заказника загальнодержавного значення «Яблунівське» та Лісового заказника загальнодержавного значення «Дача Галілея», що порушує його конституційне право на безпечне життя та здоров`я навколишнє природне середовище, звернувся із даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд зазначає наступне.

Зокрема, як випливає із матеріалів справи, обставинами, що підлягають з`ясуванню у цій справі є :

- оцінка правомірності дій Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства щодо погодження переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів на певній території та виписки лісорубних квитків на проведення господарських заходів рубок;

- оцінка бездіяльності щодо незабезпечення охорони лісів.

Отже, з приводу цього, суд надає правову оцінку діям відповідача щодо даного предмету спору. Надаючи оцінку діям відповідача, суд враховує повноваження при виконанні ним своїх обов`язків та зазначає наступне.

Згідно із вимог ст. 28-1 ЛК України Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства здійснює: державний контроль за додержанням нормативно-правових актів щодо ведення лісового господарства; організовує ведення лісового господарства і раціональне використання лісових ресурсів; забезпечує функціонування державної лісової охорони, координує діяльність лісової охорони інших постійних лісокористувачів і власників лісів; вносить пропозиції щодо обмеження або тимчасового припинення діяльності підприємств, установ та організацій незалежно від їх підпорядкування та форми власності у разі порушення ними лісового законодавства.

Відповідно до ст. 86 ЛК України забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. п. 1, 3, 4, 6, 7 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 №521, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Основними завданнями Держлісагентства є реалізація державної політики у сфері лісового та мисливського господарства.

Держлісагентство відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державне управління в галузі ведення лісового і мисливського господарства, а також державного контролю за дотриманням вимог нормативно-правових актів щодо ведення лісового господарства (крім державного контролю з карантину рослин та у сфері захисту рослин); здійснює державне управління територіями та об`єктами природно-заповідного фонду в лісах підприємств, установ і організацій, що належать до сфери його управління; організовує видачу в установленому порядку спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів; забезпечує функціонування державної лісової охорони, координує діяльність лісової охорони інших постійних лісокористувачів і власників лісів; організовує виконання протипожежних, лісозахисних та інших лісоохоронних заходів на підприємствах, в установах і організаціях, що належать до сфери його управління.

Держлісагентство для виконання покладених на нього завдань має право: одержувати безоплатно від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань; проводити перевірки дотримання вимог законодавства у сфері лісового (в лісах підприємств, установ і організацій, що належать до сфери його управління) та мисливського господарства.

Держлісагентство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

У відповідності до п. п. 1, 3, 4, 10, 11, 13 Положення про обласні управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 21.03.2012 № 134, обласні управління лісового та мисливського господарства (далі - Управління) підпорядковуються Держлісагентству України та є його територіальними органами.

Завданням Управлінь є реалізація повноважень Держлісагентства України на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці у сфері лісового та мисливського господарства.

Управління відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний контроль за додержанням норм, правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства; координують діяльність підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства України, крім підприємств, установ, організацій, які безпосередньо підпорядковуються Держлісагентству України; забезпечують організацію лісовпорядних та мисливськовпорядних робіт.

Управління очолює керівник, який призначається на посаду і звільняється з посади Головою Держлісагентства України за погодженням з Міністром аграрної політики та продовольства України та головою місцевої держадміністрації в установленому порядку.

Керівник Управління: здійснює керівництво діяльністю Управління, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності; організовує та забезпечує виконання Управлінням відповідно актів законодавства, наказів Мінагрополітики України організаційно-розпорядчого характеру, доручень Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступника, наказів Держлісагентства України та доручень Голови Держлісагентства України.

Управління діє на підставі положення, що затверджується відповідно до цього Положення Головою Держлісагентства України.

Згідно із пунктів 2,3 Положення про Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 22.06.2021 № 384 (далі - Положення), Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства (далі - Управління) у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами та дорученнями Президента України, постановами Верховної Ради України. Прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міндовкілля, дорученнями Міністра захисту довкілля та природних ресурсів України, наказами Держлісагентства, дорученнями Голови Держлісагентства, місцевих державних адміністрації, органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням Управління є реалізація повноважень Держлісагентства України на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці у сфері лісового та мисливського господарства.

Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний контроль за додержанням норм, правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства (пункт 4.2. Положення).

Водночас, відповідно до пункту 4.9. Положення, Управління координує діяльність підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Держлісагентства, крім підприємств, установ, організацій, які безпосередньо підпорядковуються Держлісагентству.

Також, згідно частини першої статті 16 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Відповідно до статті 17 Лісового кодексу України, у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Згідно Статуту державні лісогосподарські підприємства є юридичними особами публічного права та суб`єктами господарювання державного сектору економіки, належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України.

Державні лісогосподарські підприємства діють на принципах повної господарської самостійності та самоокупності, самостійно планують свою діяльність, несуть відповідальність за її наслідки та виконання зобов`язань перед бюджетом, державними цільовими фондами та контрагентами. Управління не має права втручатись в оперативну і господарську діяльність підприємств.

Отже, з аналізу наведених норм, суд зазначає, що Управління не може безпосередньо втручатися в оперативну та господарську діяльність лісогосподарських підприємств та не несе відповідальністю за вчинені ними дії, а лише координує їх діяльність.

Згідно із ст. 100 Лісового кодексу України порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України», цього Кодексу та інших актів законодавства.

Відповідно до частини третьою статті 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», власники або користувачі земельних ділянок, водних га інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Як встановлено судом, Національний природний парк «Кременецькі гори» відповідно до охоронного зобов`язання щодо Парку №09-68 від 22 червня 2012 року знаходиться під охороною ДП «Кременецький лісгосп».

Лісовий заказник загальнодержавного значення «Суразька дача» у відповідності до охоронного зобов`язання щодо Заказника №09-68 від 22 червня 2012 року переданий під охорону землекористувачу ДП «Кременецький лісгосп».

Ботанічний заказник загальнодержавного значення «Яблунівський» у відповідності до охоронного зобов`язання №04-40 від 04.10.2012 знаходиться під охороною землекористувача ДП «Чортківський лісгосп».

Лісовий заказник загальнодержавного значення «Дача Галілея» у відповідності до охоронного зобов`язання №16-57 від 18.09.2012 знаходиться під охороною землекористувача ДП «Чортківський лісгосп».

Національний природний парк «Дністровський каньйон» у відповідності до охоронного зобов`язання щодо Парку №03-73 від 02 липня 2012 року знаходиться під охороною землекористувача ДП «Бучацький лісгосп».

Отже, суд зазначає, що згідно із зазначених охоронних зобов`язань, які були підписані керівниками державних лісогосподарських підприємств, саме останні повинні забезпечити дотримання зобов`язань, які покладаються на землекористувача (землевласника), а саме: дотримуватись встановленого режиму для території (об`єкта) природно-заповідного фонду, не здійснювати заборонену господарську діяльність, вживати заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та шкідливого впливу на територію (об`єкт) природно-заповідного фонду, дотримуватися вимог щодо використання території (об`єкта) природно-заповідного фонду, забезпечити охорону та збереження цінних природних комплексів території (об`єкта) природно-заповідного фонду.

Даний висновок і не заперечується самим позивачем у позовній заяві.

Щодо дій відповідача щодо походження заходів з поліпшення санітарного стану лісів та виписки лісорубних квитків, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 Санітарних правил в лісах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1995р. №555 (надалі-Санітарні правила в лісах України), санітарні правила в лісах У країни - сукупність норм щодо здійснення заходів з поліпшення санітарного ста ну лісів та санітарних вимог, які встановлюються з метою охорони та захисту лісів під час ведення лісового господарства, використання лісових ресурсів та проведення робіт, не пов`язаних з веденням лісового господарства, підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

Відповідно до п. 2 Санітарних правил в лісах України, заходи з поліпшення санітарного стану лісів здійснюються власниками лісів, постійними лісокористувачами з метою оздоровлення насаджень у максимально стислі строки за умови недопущення негативного впливу на навколишнє природне середовище. Зазначені заходи є частиною комплексу профілактичних заходів, які здійснюються з метою збереження стійкості насаджень, запобігання розвитку патологічних процесів у лісі, зменшення шкоди, що завдається шкідниками, хворобами, ліквідації наслідків аварій та стихійного лиха.

Відповідно до п. 3 Санітарних правил в лісах України, види, обсяги, строки, місце та особливості здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів визначаються державними спеціалізованими лісозахисними підприємствами, органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства, а також власниками лісів, постійними лісокористувачами на основі погоджених відповідно до вимог статті 29-1 Лісового кодексу України матеріалів лісовпорядкування, а також результатів оцінки санітарного стану лісових насаджень.

Відповідно до п. 5 Санітарних правил в лісах України, заходи з поліпшення санітарного стану лісів здійснюються незалежно від віку насаджень у лісах усіх категорій. Заходи з поліпшення санітарного стану лісів у межах природно-заповідного фонду здійснюються відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України", інших актів законодавства щодо збереження пралісів і старовікових насаджень та цих Правил. Заходи з поліпшення санітарного стану лісів плануються і здійснюються на основі матеріалів лісовпорядкування, а також санітарних та лісопатологічних обстежень, а в межах природно- заповідного фонду - відповідно до вимог проектів організації територій та об`єктів природно- заповідного фонду та/або положень про них з урахуванням специфіки, ступеня та періоду пошкодження насаджень, біології деревних порід, шкідників та збудників хвороб лісу.

Складений власником лісів, постійним лісокористувачем перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів (додаток 1) погоджується державним спеціалізованим лісозахисним підприємством, органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим та відповідним територіальним органом Держлісагентства (у межах природно-заповідного фонду - погоджується також обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища).

З системного аналізу вище наведеного вбачається, що Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства та Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної державної адміністрації погоджують переліки заходів з поліпшення санітарного стану лісів на підставі актів лісопатологічного обстеження, наданих лісогосподарськими підприємствами.

Заходи з поліпшення санітарного стану лісів плануються і здійснюються на основі матеріалів лісовпорядкування, а також санітарних та лісопатологічних обстежень, а в межах природно-заповідного фонду - відповідно до вимог проектів організації територій та об`єктів природно-заповідного фонду та/або положень про них з урахуванням специфіки, ступеня та періоду пошкодження насаджень, біології деревних порід, шкідників та збудників хвороб лісу.

Для погодження переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів у межах природно-заповідного фонду власники лісів, постійні лісокористувачі також подають державному спеціалізованому лісозахисному підприємству, органу виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим та відповідному територіальному органу Держлісагентства: копії матеріалів проектів організації територій та об`єктів природно-заповідного фонду та/або положень про них, що регламентують здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів на таких територіях чи об`єктах; копія рішення науково-технічної ради установи природно-заповідного фонду про доцільність здійснення таких заходів.

Як випливає із матеріалів справи, переліки заходів з поліпшення санітарного стану лісів по ДП «Кременецький лісгосп» па 2017 рік та по ДП «Чортківський лісгосп» на 2017 рік були погоджені на підставі актів лісопатологічного обстеження, згідно вимог чинного законодавства, державним спеціалізованим лісозахисним підприємством, Тернопільським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Управлінням екології та природних ресурсів Тернопільської обласної державної адміністрації.

Суд звертає увагу, що переліки заходів з поліпшення санітарного стану лісів у межах природно-заповідного фонду лише визначають обсяги використання природних ресурсів та не є дозвільним документом на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Тому, твердження позивача, що за наявності погоджень Управління, державними лісогосподарськими підприємствами видавалися лісорубні квитки на проведення рубок в природно-заповідних фондах є безпідставними та необґрунтованими.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії Тернопільського обласного лісового та мисливського господарства щодо виписки лісорубних квитків на проведення господарських заходів рубок формування і оздоровлення лісів, у тому числі на території Копичинецького лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" є правомірними.

Щодо забезпечення охорони лісів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 100 Лісового кодексу України, порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України», цього Кодексу та інших актів законодавства.

За змістом ч.1 ст.3, ч. 1 ст.20, ст.25 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (надалі -Закон №2456) національні природні парки та заказники належать до природно-заповідного фонду України. До природно-заповідного фонду України належать зокрема, природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

На територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів та можуть бути загальнодержавного або місцевого значення.

Стаття 9 Закону № 2456 встановлює цілі використання територій та об`єктів природно- заповідного фонду, а також передбачає, що заготівля деревини, лікарських та інших цінних рослин, їх плодів, сіна, випасання худоби, мисливство, рибальство та інші види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів.

Статтею 9-1 Закону № 2456 встановлено, що спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

При цьому, спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється:

в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів;

на підставі дозволів, що видаються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України.

В той же час, ні Закон України «Про природно-заповідний фонд України», який є спеціальним у даних правовідносинах, ні Положення про лісовий заказник загальнодержавного значення «Дача Галілея», ні Положення про ботанічний заказник загальнодержавного значення «Яблунівський» та Положення про національний природний парк "Кременецькі гори", які встановлюють режими відповідних територій та об`єктів природно-заповідного фонду, не містять окремих положень, які б давали можливість зробити висновок про те, що визначення понять загального та спеціального використання природних ресурсів є різним для тих природних ресу рсів, що не перебувають на землях природно-заповідного фонду та тих, що перебувають на таких.

З огляду на це, суд зазначає, що вибіркові санітарні рубки не є видом спеціального лісокористування.

Розділ V Лісового кодексу України, який врегульовує порядок ведення лісового господарства, визнає окремі правові режими для використання лісових ресурсів та підвищення продуктивності, поліпшення якісного складу лісів та збереження біорізноманіття в лісах.

Так, положеннями ст.65 Лісового кодексу України передбачено, що використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

В той же час, статтею 84 Лісового кодексу України передбачено, що з метою поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей власники лісів та постій ні лісокористувачі здійснюють лісогосподарські заходи (рубки догляду за лісом, санітарні рубки, лісовідновні рубки в деревостанах, що втрачають захисні, водоохоронні та інші корисні властивості, рубки, пов`язані з реконструкцією малоцінних молодняків і похідних деревостанів тощо).

Зміст спеціального використання лісових ресурсів розкритий у ст.67 Лісового кодексу України, відповідно до якої у порядку спеціального використання може здійснюватися, зокрема, такий вид використання лісових ресурсів як заготівля деревини. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1-6 ст.69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.70 Лісового кодексу України, заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, що проводяться в стиглих і перестійних деревостанах. Для заготівлі деревини під час рубок головного користування в першу чергу призначаються пошкоджені, ті, що усихають, інші деревостани, що потребують термінової рубки за своїм станом, і деревостани, які вийшли з підсочування. Залежно від категорій лісів, природних лісорослинних умов, біологічних особливостей деревних порід та інших особливостей застосовуються такі системи рубок головного користування: суцільні, поступові або вибіркові, комбіновані рубки.

Відповідно до частини 4 вказаної статті, деревина заготовлюється також під час здійснення лісогосподарських заходів, не пов`язаних з використанням лісових ресурсів (поліпшення якісного складу лісів), та під час проведення інших заходів (розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо).

Таким чином, дана норма визначає, що заготівля деревини може здійснюватися як у порядку рубок головного користування, так і під час здійснення лісогосподарських заходів, не пов`язаних з використанням лісових ресурсів.

Відповідно до п.4 Санітарних правил в лісах України, для поліпшення санітарного стану лісів здійснюються такі заходи: 1) вибіркові санітарні рубки; 2) суцільні санітарні рубки; 3) ліквідація захаращеності; 4) профілактика виникнення та поширення осередків шкідників і хвороб лісу, боротьба з ними та захист заготовленої деревини від шкідників і хвороб лісу.

З положень Санітарних правил випливає, що перші три види заходів для поліпшення санітарного стану лісів є пов`язаними із заготівлею деревини, а четвертий - ні.

В пунктах 12-26 Санітарних правил в лісах України визначено зміст вибіркових санітарних рубок, підстави та порядок їх здійснення.

Пунктами 3 та 5 Санітарних правил в лісах України встановлено, що:

- види, обсяги, строки, місце та особливості здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів визначаються державними спеціалізованими лісозахисними підприємствами, територіальними органами Держлісагентства, а також власниками лісів, постійними лісокористувачами на основі погоджених відповідно до вимог статті 29-1 Лісового кодексу України матеріалів лісовпорядкування, а також результатів оцінки санітарного стану лісових насаджень;

- заходи з поліпшення санітарного стану лісів плануються і здійснюються на основі матеріалів лісовпорядкування, а також санітарних та лісопатологічних обстежень, а в межах природно-заповідного фонду - відповідно до вимог проектів організації територій та об`єктів природно-заповідного фонду та/або положень про них з урахуванням специфіки, ступеня та періоду пошкодження насаджень, біології деревних порід, шкідників та збудників хвороб лісу;

- складений власником лісів, постійним лісокористувачем перелік заходів з поліпшення санітарного стану лісів погоджується державним спеціалізованим лісозахисним підприємством та відповідним територіальним органом Держлісагентства (у межах природно-заповідного фонду - погоджується також обласними держадміністраціями).

З огляду на наведені правові норми можна дійти висновку, що при здійсненні заходів для поліпшення санітарного стану лісів у межах природно-заповідного фонду, власники лісів та постійні лісокористувачі зобов`язані дотримуватись порядку, передбаченого Санітарними правилами в лісах України, а якщо відповідні заходи передбачають заготівлю деревини - додатково статті 69 Лісового кодексу України (щодо видачі лісорубного квитка) та статті 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (щодо отримання ліміту та дозволу на спеціальне використання природних ресурсів).

З аналізу на вище наведене вбачається, що відповідачем та третіми особами виконано на підставі лісорубних квитків санітарні рубки, що належать до рубок догляду, котрі здійснюються з метою охорони та захисту лісів і не пов`язані з веденням лісового господарства. Санітарні рубки здійснюються у виді вибіркових санітарних рубок і ліквідації захаращеності. Особливістю санітарних рубок є те, що вони призначаються в лісах усіх категорій, виключення становлять праліси, квазіпраліси та природні ліси. При цьому, заготівля деревини може здійснюватися не лише при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, але й в процесі проведення лісогосподарських заходів з поліпшення якісного складу лісів і така заготівля не належить до використання лісових ресурсів (ані спеціального, ані загального).

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону №2456, власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до ч.5 ст. 53 Закону №2456, території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Національний природний парк «Кременецькі гори» та лісовий заказник загальнодержавного значення «Суразька дача» передані під охорону землекористувачу ДП «Кременецьке лісове господарство», Ботанічний заказник загальнодержавного значення «Яблунівський» та лісовий заказник загальнодержавного значення «Дача Галілея» знаходяться під охороною землекористувача ДП «Чортківський лісгосп» та національний природний парк «Дністровський каньйон» знаходиться під охороною землекористувача ДП «Бучацький лісгосп».

З наведеного вбачається, що керівники державних лісогосподарських підприємств зобов`язані забезпечувати дотримання завдань, які покладаються на них, як землекористувачів, зокрема дотримуватися встановленого режиму для територій природно-заповідного фонду, дотримуватися вимог щодо використання території природно-заповідного фонду, забезпечити охорону та збереження цінних природних комплексів території природно-заповідного фонду.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що санітарно-оздоровчі заходи, які проводились державними лісогосподарськими підприємствами, які координуються Управлінням в 2017 році на територіях лісового заказника загальнодержавного значення «Суразька дача», національного парку «Кременецькі гори», ботанічних заказників «Яблунівський» та «Дача Галілея» не були спеціальним використанням лісових ресурсів, а тому, враховуючи вимоги статті 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» в редакції 2017 року, отримувати ліміти на їх проведення не було потрібно.

Також, суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо повноважень в галузі охорони навколишнього природного середовища» від 22.03.2018 внесено зміни до Закону України «Про природно-заповідний фонд України», серед яких: статтю 9-1 доповнено частиною п`ятнадцятою такого змісту:

"Проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно- заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів".

А тому, до 22.03.2018 рубки формування та оздоровлення лісів на територіях природно-заповідного фонду могли проводитися на підставі лісорубних квитків, які видавалися постійними лісокористувачами без отримання на проведення цих заходів спеціальних дозволів уповноваженого на те органом у сфері охорони навколишнього природного середовища у межах лімітів, встановлених Міністерством екології та природних ресурсів України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рубки формування та оздоровлення лісів у межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення (в кварталі 66 виділ 2 на площі 3,3 Білокриницького лісництва ДП «Кременецький лісгосп»; кварталі 155 виділ 5 па площі 1,8 га Суризького лісництва ДП «Кременецький лісгосп»; кварталі 47 виділ 5 на площі 11 Копичинецького лісництва ДП «Чортківський лісгосп»; кварталі 48 виділ 18 па площі 3,2 га Улашківського лісництва ДП «Чортківський лісгосп») в 2017 році проводились відповідно до чинних нормативно-правових актів та не можуть вважатися незаконними.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно відкрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст, 367 КК України. Однак, на даний момент обвинувального вироку, який набрав законної сили немає та винну останнього не доведено, а тому посилання позивача на те, що відповідно до ухвали Тернопільського місьрайонного суду у справі №607/14477/21 від 20.08.2021 відповідач діяв всупереч вимогам чинного законодавства України, зокрема погоджував перелік заходів з поліпшення санітарних станів та виписку лісорубних квитків, не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання дій відповідача протиправними щодо погодження переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів на певних територіях та виписка лісорубних квитків, а також бездіяльність відповідача щодо незабезпечення охорони лісів, щодо не організації та не забезпечення виконання вимоги ст.100 ЛК України, ст.9-1 та 26 закону України "Про природно-заповідний фонд України" та щодо не припинення незаконної рубки, не знайшли свого підтвердження, а тому такі вимоги до задоволення не підлягають в повному обсязі.

Крім того, суд зазначає, що дії відповідача не могли впливати безпосередньо на права позивача та порушувати їх, виходячи з наступного.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України. При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

У рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага. При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. При цьому, порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Правова позиція щодо обов`язкової умови надання правового захисту судом, як то наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, висловлена Верховним Судом України у постановах від 15.12.2015 року у справі №21-5361а15 та від 01.12.2015 року у справі №21-3222а15.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 та від 15 серпня 2019 року у справі №1340/4630/18.

Водночас, під час розгляду даної справи, позивач з посиланням на належні та допустимі докази не довів суду, в чому саме полягає порушення особисто його прав та інтересів у зв`язку з випискою лісорубних квитків відповідачем на проведення господарських заходів рубок формування і оздоровлення лісів.

В свою чергу, судом не встановлено при дослідження правомірності дій відповідача у цій справі, порушення матеріальних прав та інтересів позивача в зв`язку з такими діями відповідача. Сама по собі суб`єктивна незгода позивача із діями відповідача, які вчинені ним під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), не може бути підставою для визнання дій або бездіяльність протиправними.

Підсумовуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні позову з двох підстав:

1. відсутність протиправності дій чи бездіяльності зі сторони відповідача;

2. відсутність порушеного права позивача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства про:

- визнання протиправними дій щодо погодження переліку заходів з поліпшення санітарного стану лісів на території Державного підприємства "Кременецьке лісове господарство" та державного підприємства "Чортківське лісове господарство"та виписки лісорубних квитків на проведення господарських заходів рубок формування та оздоровлення лісів, а саме : на території Копичинецького лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 47 виділ 5 на площі 11 га без врахування категорії режимної території зі спеціальним природоохоронним статусом ботанічний заказник загальнодержавного значення "Яблунівський", на території Улашківського лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 48 виділ 18 на площі 3,2 га без урахування категорії режимної території зі спеціальним природним статусом лісовий заказник загальнодержавного значення "Дача Галілея", на території Суразького лісництва ДП " Кременецьке лісове господарство" у кварталі 155 виділ 5 на площі 1,8 га, на території Національного природного парку "Дністровський каньйон";

- визнання протиправною бездіяльності щодо не організації та незабезпечення виконання вимог ст.100 Лісового кодексу України, ст.9-1 та ст.26 Закону україни "Про природно-заповідний фонд України", не забезпечення охорони лісів підприємств, установи та організацій, що належать до сфери управління Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства від незаконних рубок на наступних територіях: на території Копичинецького лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 47 виділ 5 на площі 11 га без врахування категорії режимної території зі спеціальним природоохоронним статусом ботанічний заказник загальнодержавного значення "Яблунівський", на території Улашківського лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 48 виділ 18 на площі 3,2 га без урахування категорії режимної території зі спеціальним природним статусом лісовий заказник загальнодержавного значення "Дача Галілея", на території Суразького лісництва ДП " Кременецьке лісове господарство" у кварталі 155 виділ 5 на площі 1,8 га, на території Національного природного парку "Дністровський каньйон";

- визнання протиправною бездіяльності щодо не припинення незаконної рубки на наступних територіях: на території Копичинецького лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 47 виділ 5 на площі 11 га без врахування категорії режимної території зі спеціальним природоохоронним статусом ботанічний заказник загальнодержавного значення "Яблунівський", на території Улашківського лісництва ДП "Чортківське лісове господарство" у кварталі 48 виділ 18 на площі 3,2 га без урахування категорії режимної території зі спеціальним природним статусом лісовий заказник загальнодержавного значення "Дача Галілея", на території Суразького лісництва ДП " Кременецьке лісове господарство" у кварталі 155 виділ 5 на площі 1,8 га, на території Національного природного парку "Дністровський каньйон", - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після

повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства (місцезнаходження/місце проживання: вул. Багата,5а,м. Тернопіль,46008, код ЄДРПОУ/РНОКПП 35219145);

третя особа:

- Державне підприємство "Чортківське лісове господарство" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Шевченка, 42,м. Чортків,48500, код ЄДРПОУ/РНОКПП 00993053)

- Державне підприємство "Кременецьке лісове господарство" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Акімова,26,м. Кременець,Тернопільська область,47002, 00993047)

- ОСОБА_2 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , ) .

Головуючий суддя Осташ А.В.