Справа № 380/12848/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року

справа №380/12848/21

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Ізьо М.І.

за участю:

представника позивача - О.Кріль

представника відповідача -- Р.Ноги

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області щодо затримки у нарахуванні та нездійсненні страхових виплат ОСОБА_1 у зв`язку із хронічним професійним захворюванням;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області нарахувати та здійснити страхові виплати у зв`язку із хронічним професійним захворюванням ОСОБА_1 .

Ухвалою від 04.08.2021 про відкриття провадження у справі судом вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

Ухвалою від 19.08.2021 суд перейшов з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без (виклику) повідомлення сторін до розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 26.10.2021 провадження у справі №380/12848/21 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №461/7173/21, яка перебувала на розгляді у Галицькому районному суді м. Львова.

Ухвалою від 14.06.2022 провадження у справі №380/12848/21 поновлено.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31.07.2018 йому було встановлено професійне захворювання, а саме, вібраційна хвороба ІІ (другого) ступеня у вигляді хронічної правобічної L4 попереково-крижової радикулопатії, рецидивуючий перебіг, з больовим синдромом та статико-динамічними порушеннями; вегето-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість І (першого) ступеня, а отже останній має право на страхові виплати у зв`язку із хронічним професійним захворюванням. Позивач подав усі необхідні документи, проте, незважаючи на це, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області відмовило йому в призначенні та проведенні страхових виплат. Вважає такі дії відповідача протиправними.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, у якому він позову не визнав та зазначив, що професійне захворювання у вигляді вібраційної хвороби ОСОБА_1 було встановлено актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, за формою П-4 від 17.08.2018. При цьому, одним із документів, які стали підставою для складання акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання було доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики про умови праці, що складене ГУ Держпраці у Львівській області 21.06.2018 щодо показників шуму, важкості та напруженості праці як водія автомобіля БеЛаз-540 у ВАТ «Червоноградська автобаза» (більше 20 років), однак згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , водієм автомобіля БеЛаз у ВАТ «Червоноградська автобаза» він не працював, зазначене доповнення згодом було скасоване, а отже стаж роботи зі шкідливими умовами праці (загальною тривалістю більше 26 років) документально не був підтверджений.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити, представник відповідача проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, що подані сторонами, суд встановив такі обставини та відповідне їм правове регулювання.

23.10.2017 лікарем з гігієни праці Мельник С.П. складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_1 за № 10754/1/4.1-15, відповідно до якої умови праці на робочому місці водія відносяться по показниках повітря робочої зони до шкідливого 3 класу 1 ступеня умов праці згідно ГКН №1137-86 від 12.08.86; по параметрах мікроклімату до шкідливого 3 класу 3.1 ступеня умов праці згідно ГН 3.3.5.- 8.6.6.1-086-2001р.; по показниках шумового навантаження та інфразвуку до шкідливого 3 класу 3.1 ступеня умов праці згідно ГН 3.3.5.- 8.6.6.1-086-2001р.; по важкості трудового процесу до ІІІ класу 3.2 ступеня шкідливих і небезпечних умов праці (перевищення нормативного значення показників регіон.навантаження 24638 кг.с. робоча поза 91%) згідно ГН 3.3.5.- 3.3.8.6.6.1-083-2001р.; по напруженості трудового процесу до ІІІ класу 3.2 ступеня шкідливих і небезпечних умов праці (за сприймання сигналів, тривалістю зосередженого спостереження 95% ступенем ризику для власного життя) згідно ГН 3.3.5.- 3.3.8.6.6.1-083-2001р.

18.04.2018 лікарем з гігієни праці ОСОБА_2 на запит КЗ ЛОР «Львівської обласної клінічної лікарні» від 24.01.2018 № 279/с складено Доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) щодо ОСОБА_1 № 3622/1/04.1-15.

31.05.2018 на адресу Головного управління Держпраці у Львівській області надійшов запит КЗ ЛОР «Львівської обласної клінічної лікарні» № 1919/с від 18.05.2018 на доповнення та уточнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці № 10754/1/4.1-15 від 23.10.2017 про умови праці, а саме показники важкості праці, вібрації, шуму за весь період роботи на посадах водія автомобіля КАЗ, КАМАЗ-5320, МАЗ-54328, КАМАЗ-55102 на Червоноградській автобазі ВО «Укзахідвугілля», ДВАТ «Червоноградська автобаза», ДП «Експрес-авто».

21.06.2018 лікарем з гігієни праці ОСОБА_3 на виконання запиту КЗ ЛОР «Львівської обласної клінічної лікарні» № 1919/с від 18.05.2018 складено доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) щодо ОСОБА_1 № 3622/1/04.1-15.

31.07.2018 ОСОБА_1 вперше встановлено професійне захворювання, а саме, вібраційна хвороба ІІ (другого) ступеня у вигляді хронічної правобічної L4 попереково-крижової радикулопатії, рецидивуючий перебіг, з больовим синдромом та статико-динамічними порушеннями; вегето-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість І (першого) ступеня, що підтверджується медичним висновком Львівської обласної лікарсько-експертної комісії КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» від 08 серпня 2018 року №706. Підставою для встановлення профзахворювання є тривалий (26 років 4 місяці) стаж у шкідливих умовах праці з перевищенням ГДР важкої фізичної праці 3 клас, контакті з загальною транспортною вібрацією по осі Z 108 дБ (107 дБ) 83% робочого часу, початок захворювання під час роботи в умовах вібрації, шуму, поступове прогресування захворювання (вібраційної хвороби, вегето-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок, хронічної двобічної сенсоневральної приглуховатості) з переходом у клінічно виражену форму зі зниженням рухової функції, функції слуху та ознак втрати професійної працездатності.

07.08.2018 відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Львівській області № 166 створено комісію з розслідування причин виникнення професійного захворювання ОСОБА_1 .

17.08.2018 за результатами розслідування складено акт розслідування причин виникнення професійного захворювання за формою П-4, затверджений Головним управлінням Держпраці у Львівській області 20.08.2018, відповідно до якого професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло внаслідок тривалої роботи в шкідливих умовах на підприємствах, а саме: ВАТ «Червоноградська автобаза» з 04.12.1989 по 30.04.1991 водій автомобіля марки КАЗ, з 30.04.1991 по 24.09.1992 водій автомобіля марки КАМАЗ-5320, з 12.05.1993 по 02.09.1996 водій автомобіля марки КАМАЗ-5320, з 19.08.1998 по 14.03.2003 водій автомобіля марки КАМАЗ-5320, з 02.09.1996 по 19.08.1998 водій автомобіля марки МАЗ-54328; ДП «Експрес-авто» з 14.03.2003 по 01.08.2004 водій автомобіля марки КАМАЗ-5320; ВАТ «Червоноградська автобаза» з 02.08.2004 по 13.05.2013 водій автомобіля марки КАМАЗ-55102; ВП «Шахта «Червоноградська»» з 29.01.2014 по 04.05.2016 водій автомобіля марки КАМАЗ; ВП «Шахта «Степова»» з 12.05.2016 по 02.08.2018 водій автомобіля.

Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 06.11.2019 № 390, на виконання протоколу спільної наради, яка відбулася 30.09.2019 за участю представників Державної служби України з питань праці та працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, скасовано доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) щодо ОСОБА_1 № 3622/1/04.1-15, оскільки при його підготовці використані дані умов праці водія автомобіля БеЛаз-540, які не є аналогічними умовам праці водія автомобіля КАЗ, КАМАЗ-5320, МАЗ-54328, КАМАЗ-55102.

У трудовій книжці зазначені наступні відомості про роботу ОСОБА_1 :

1) служба в лавах Радянської армії з 12.05.1987 по 25.05.1989

2) ВАТ «Червоноградська автобаза»:

- з 04.12.1989 по 30.04.1991 - водій автомобіля марки КАЗ

- з 30.04.1991 по 24.09.1992 - водій автомобіля марки КАМАЗ-5320

- з 24.09.1992 по 12.05.1993 - слюсар по ремонту автомобілів

-з 12.05.1993 по 02.09.1996 - водій автомобіля марки КАМАЗ-5320

- з 02.09.1996 по 19.08.1998 - водій автомобіля марки МАЗ-54328

- з 19.08.1998 по 14.03.2003 - водій автомобіля марки КАМАЗ-5320

3) ДП «Експрес-авто»:

- з 14.03.2003 по 01.08.2004 - водій автомобіля марки КАМАЗ-5320

4) ВАТ «Червоноградська автобаза»:

-з 02.08.2004 по 13.05.2013 - водій автомобіля марки КАМАЗ-55102

5) Червоноградський міський центр зайнятості:

-з 20.06.2013 по 28.01.2014

6) ВП «Шахта «Червоноградська»» ДП «Львіввугілля»:

- з 29.01.2014 по 04.05.2016 - водій КАМАЗу

7) ВП «Шахта «Степова»» ДП «Львіввугілля»:

- з 12.05.2016 по теперішній час - водій автотранспортних засобів.

Відповідно до статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а відповідно до ч. 2 ст. 46 Основного закону право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. За ч. 2 ст. 22 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення ст. 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.173 КЗпП України регламентовано, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Розділом V Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» врегульовані питання загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Відповідно до п.10 ч.1 ст.1 цього Закону страховим випадком за соціальним страхуванням від нещасних випадків є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці, а за п. 7 професійне захворювання захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) встановленої форми.

Згідно з абз. 1, 2 п. 63 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України № 1232 від 30.11.2011 до хронічного професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок провадження професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, пов`язаних з роботою. До хронічного професійного захворювання належить також захворювання, що виникло після багатократного та/або тривалого впливу шкідливих виробничих факторів.

Відповідно до постанови КМ України «Про затвердження переліку професійних захворювань» № 1662 від 08.11.2000, для виникнення захворювань, виявлених у ОСОБА_1 , необхідною є наявність наступних факторів:

-вібраційна хвороба тривалий систематичний вплив виробничої вібрації, що передається на верхні кінцівки працюючих, та вібрації робочих місць;

-нейросенсорна приглухуватість систематичний вплив виробничого шуму;

-вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок контактна передача ультразвуку на верхні кінцівки.

Для жодного із зазначених захворювань не є характерним вплив негативних факторів протягом якогось конкретного часу, тому скасування доповнення до санітарно-гігієнічних умов праці на ВАТ «Червоноградська автобаза» не тягне за собою відсутності зв`язку між професійним захворюванням ОСОБА_1 та умовами праці.

Санітарно-гігієнічна характеристика умов праці ОСОБА_1 складена за професією згідно ДК-003-2010 - водій автотранспортних засобів (без вказівки на марку автомобіля).

Зазначені обставини встановлені рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2021 року по справі №461/, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 26 травня 2022 року, і яким у задоволенні позову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області до Головного управління Держпраці у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову Відокремлений підрозділ «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля», ОСОБА_1 про скасування акту розслідування причин виникнення у ОСОБА_1 хронічного професійного захворювання, за формою П-4 від 17.08.2018, затвердженого Головним управлінням Держпраці у Львівській області 20.08.2018, відмовлено.

Відповідно до п. 1.10 наказу МОЗ України від 13.12.2004 № 614 «Про затвердження Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці» (чинного на час перебігу спірних правовідносин), у разі, коли працівник працював на декількох підприємствах, санітарно-гігієнічна характеристика складається закладом державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснював державний санітарно-епідеміологічний нагляд за останнім підприємством, де працював працівник, з доданням при потребі інформаційних довідок від інших закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, які здійснювали державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємствами, де він працював раніше. За п. 1.12 цього наказу при виникненні підозри на профзахворювання (профотруєння) після припинення контакту працівника з шкідливими виробничими факторами (пізній силікоз, деякі захворювання на пухлини тощо), а також у разі неможливості отримання даних про його умови праці (ліквідація підприємства, цеху, дільниці, робочого місця або в разі тривалої зупинки виробничого процесу, відсутності даних в архівах підприємства та закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, робота за кордоном тощо) інформаційна довідка складається на підставі даних трудової книжки, санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на аналогічних робочих місцях, за результатами наукових досліджень за аналогічними професіями.

Згідно з п. 1.8 Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого наказом МОЗ України № 614 від 13.12.2004 (чинного на час перебігу спірних відносин) ЛПЗ, яким надано право встановлювати остаточний діагноз щодо професійних захворювань, можуть надсилати запит в заклади державної санітарно-епідеміологічної служби з обґрунтуванням необхідності доповнень до санітарно-гігієнічної характеристики.

Абзацом 1 п. 67 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України № 1232 від 30.11.2011 (чинного на час перебігу спірних правовідносин) передбачено, що спеціалізовані профпатологічні лікувально-профілактичні заклади проводять амбулаторне та/або стаціонарне обстеження хворих і встановлюють діагноз професійного захворювання.

Вказаний нормативно-правовий акт не містить зобов`язання проходити повторні огляди з метою підтвердження професійного захворювання.

Згідно із абз. 2, 3 п. 67 цього Порядку діагноз професійного захворювання може бути змінений або відмінений спеціалізованим профпатологічним лікувально-профілактичним закладом, який його встановив раніше, на підставі результатів додатково поданих відомостей або проведених досліджень та повторної експертизи. Відповідальність за встановлення або відміну діагнозу професійного захворювання покладається на керівників таких закладів та голів лікарсько-експертних комісій. Рішення про підтвердження або відміну раніше встановленого діагнозу професійного захворювання оформляється висновком лікарсько-експертної комісії.

Діагноз професійного захворювання згідно медичного висновку Львівської обласної лікарсько-експертної комісії КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» від 08 серпня 2018 року №706, який встановлений ОСОБА_1 та щодо якого складено акт розслідування причин виникнення професійного захворювання за формою П-4, затверджений Головним управлінням Держпраці у Львівській області 20.08.2018, не відмінений у встановленому законом порядку, є дійсним, а тому у відповідача не було законних підстав не здійснювати страхові виплати позивачу.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду із цим позовом, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо нездійснення страхових виплат позивачу, не відповідають визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, тому такі дії слід визнати протиправними, задовольнивши першу позовну вимогу.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем було протиправно затримано та не здійснено страхові виплати ОСОБА_1 у зв`язку із хронічним професійним захворюванням останнього.

Водночас, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

А тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з метою ефективного захисту права позивача слід зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області нарахувати та здійснити позивачу страхові виплати у зв`язку із хронічним професійним захворюванням останнього.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір з сторін не стягується.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області щодо затримки у нарахуванні та не здійсненні страхових виплат ОСОБА_1 у зв`язку із хронічним професійним захворюванням.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області нарахувати та здійснити страхові виплати у зв`язку із хронічним професійним захворюванням ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.08.2022.

Суддя Р.М. Брильовський