Справа № 640/23792/21
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2022 року м. Київ № 640/23792/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Управління ДКСУ у Солом`янському районі м. Києва
провизнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом Головного управління ПФУ в м, Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому просить суд:

1) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Управління державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування у розмірі 19180,18 грн.;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Управління державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 19180,18 грн., сплаченого відповідно до квитанції №0.0..1 від 01.06.2018.

Позиція позивача.

Позивачка зазначає, що 01.06.2018 року між нею та ТОВ «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менджмент», що діє від свого імені та за рахунок і в інтересах активів пайового венчурного інвестиційного фонду «ІНТЕРГАЛБУДІНВЕСТ» недиверсифікованого виду закритого типу, було укладено договір купівлі-продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №1161.

Позивачка зазначає, що за умовами п. 1 Договору, ОСОБА_1 , прийняла (купила) у свою власність квартиру АДРЕСА_2 .

У відповідності до пункту 7 Договору загальна ціна продажу квартири визначена у 1918017,60 грн. без ПДВ.

Під час укладення Договору, на виконання пункту 19 Договору, Позивачкою був сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, а саме 19180,18 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 01.06.2018 року. При цьому, як зазначається позивачкою, таке нерухоме майно придбано вперше з приводу чого надається з Державних реєстрів.

Внесення особою, яка звернулась з проханням про вчинення нотаріальної дії, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, як зазначає позивачка, є однією з обов`язкових підстав для посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу.

Отримувачем коштів, згідно квитанції №0.0..1 від 01.06.2018 року є УДКСУ у Солом`янському районі м. Києва, .

При цьому, таке нерухоме майно придбано Позивачем вперше, що, як зазначено у позові, підтверджує витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2021, а тому відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» він не є платником відповідного збору та не повинен був сплачувати такий.

Так, як Позивач придбав житло вперше, нею була подана заява від 02.07.2021 до ГУ ПФУ в місті Києві (вх. від 05.07.2021, від 07.07.2021) про підготовку та здійснення подання до Управління державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва для повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 19180,18 грн., сплаченого згідно з квитанцією №0.0..1 від 01.06.2018 року.

У відповідь Позивачем від Відповідача було отримано лист №2600-0603-8/110281 від 07.07.2021 року, яким ГУ ПФУ в м. Києві вважає заяву про повернення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 19180,18 грн. безпідставною.

Отже, як зазначено у позові, відповідачем було відмовлено у поверненні помилково сплаченого збору, що порушує права Позивача і про що Позивач дізналася 07.07.2021 року листом від Відповідача, що надійшов на електронну пошту Позивача. А отже, як вважає позивачка, ця позовна заява подається у встановлені строки звернення до суду.

Не погоджуючись із позицією відповідача щодо відсутності підстав для повернення їй суми збору як помилково сплаченого, позивачка звернулася до суду.

Щодо строків позовної давності позивачка зазначає, що в національному законодавстві не закріплено строк, у межах якого особа може звернутися до Пенсійного Фонду України із заявою про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивачка вважає, що відповідачем було відмовлено у поверненні помилково сплаченого збору, що порушує права Позивача і про що Позивач дізналася 07.07.2021 року листом від Відповідача, що надійшов на електронну пошту Позивача. А отже, позовна заява була подана у встановлені строки звернення до адміністративного суду.

Позивачка наголошує, що у даному випадку предметом спору є вимоги про визнання протиправними дій ГУ ПФУ щодо відмови у поверненні безпідставно сплачених коштів особою, що обчислюється не з моменту сплати 1% збору до пенсійного фонду під час укладення договору, а з моменту отримання покупцем відмови про повернення сплачених ним коштів.

Відповідно, на думку позивачки, відлік строків для звернення з метою реалізації права на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якої додано пакет необхідних документів. У свою чергу, на думку позивачки, відлік строків для звернення до суду розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом.

Позиція відповідача.

Відповідач у відзиві від просив відмовити у задоволені позовних вимог, наголосивши на їх необґрунтованості. Звертає на пропуск строку звернення до ГУ ПФУ із заявою про повернення помилково сплаченої суми збору, оскільки заява про повернення коштів подається протягом 1095 днів і цей строк звернення до ГУ ПФУ у даному випадку пропущений.

Пояснення третьої особи.

Третя особа надала пояснення щодо позову, зазначивши про функції та повноваження казначейства, а також ГУ ПФУ - відносно формування подання про повернення помилково сплачених податків чи зборів.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою судді від 14.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

За заявою позивачки до участі у справі в якості третьої особи залучено управління Держказначейства.

Встановлені судом обставини.

У даному випадку матеріалами справи підтверджується факт придбання позивачкою у 2018 році вищезгаданої квартири, сплата збору у вищезгаданому розмірі у 2018 році, факт звернення до відповідача у 2021 році - як зазначено вище, та, відповідно, відмови відповідача сформувати та подати відповідне подання про повернення суми збору у зв`язку з відсутністю правових підстав для цього, а відтак вказані обставини є встановленими.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України (далі - БК України), Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР), Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок № 1740), Порядком казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43 (далі - Порядок № 43), Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 25.09.2013 № 1650/24182 (далі - Порядок № 787), Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 (далі - Положення № 215), постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету» (далі - Постанова № 106).

За приписами ст. 1 Закону № 400/97-ВР звільняються від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування особи, які вперше придбавають житло.

Зокрема (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з п. 8 ст. 2, п. 10 ст. 4 № 400/97-ВР об`єктом оподаткування для платників збору визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону платники збору, визначені пунктами 5-7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачується платниками на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства).

Відповідно до п. 18 Порядку № 1740 облік сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій ведеться відповідно до законодавства.

Повернення помилково або надміру сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій здійснюється у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

У відповідності до ч. 2 ст. 45 БК України казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 розділу 2 Порядку № 43 казначейське обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету здійснюється органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (далі - органи Казначейства) відповідно до законодавства. У процесі казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету органи Казначейства, зокрема,: відкривають бюджетні рахунки для зарахування надходжень у національній валюті в головних управліннях Казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головні управління Казначейства) та Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) для зарахування до державного бюджету доходів та інших надходжень (далі - платежі); формують розрахункові документи і здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету; здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету на підставі виконавчого документа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, спірна сума збору є бюджетним платежем, належить до доходів загального фонду Державного бюджету, а відтак, в силу п. 18 Порядку № 1740, на процедури повернення помилково сплачені суми збору поширюються (застосовуються) загальні правила (механізм) повернення помилково сплачених податків/зборів.

Такими загальними правилами є положення ст. 43 ПК України. Суд звертає увагу, що вказані положення застосовуються до строків із звернення із заявою про повернення сум збору - в силу п. 18 Порядку № 1740 за правилами застосовування закону, що регулює подібні правовідносини.

Так, п. 43.3. ПК України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання (у даному випадку застосовується до сум збору), є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Застосування цих строків не суперечить п. 1.3. ПК України, оскільки цей пункт стосується питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу, а не питання строків повернення помилково сплачених сум збору. Застосування цих строків не суперечить і положенням п. 1.4. ПК України, оскільки у ньому йдеться саме про встановлення і скасування зборів з окремих видів господарських операцій, про розміри та механізмів справляння збору за окремим Законом, а не порядок та строки повернення з бюджету помилково сплачених коштів (збору).

Аналогічні правила щодо строків подання заяви були визначені у п. 5 Порядку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.12.2013 № 882/1188 та у п. 5 Порядку, затвердженого наказом Мінфіну України від 15.12.2015 №1146.

Відтак, є очевидним, що період, протягом якого можуть бути повернуті помилково сплачені кошти, не є безкінечним, що кореспондується з принципом правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Позивач посилається на те, що Порядок № 787 не містить посилання на строки. Між тим, вказаний Порядок виданий на виконання ст. 43 ПК України, якою цей строк і встановлено.

У даному випадку позивачка добровільно сплатила суму збору 01.06.2018.

Вважаючи, що збір сплачений помилково, позивачка, між тим, не звернувся до ГУ ПФУ протягом наступних 1095 днів із заявою про повернення помилково сплачених сум збору. Заяви з цього приводу від 02.07.2021 надійшли до ГУ ПФУ лише 05.07.2021 та 07.07.2021, тобто поза межами встановленого строку.

Враховуючи викладене, поза межами цього строку у ГУ ПФУ не було правових підстав для формування подання до ГУ ДКСУ про повернення помилково сплаченої суми збору.

При цьому, власне строк звернення до суду позивачем дотримано, оскільки позивач оскаржує відмову, датовану 07.07.2021, позов датований 20.08.2021 та зареєстрований судом 26.08.2021, а відтак підстав для залишення позову без розгляду - не має.

Більш того, повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів здійснюється виключно Головним управлінням Казначейства, а відтак вимога до ГУ ПФУ у вищезгаданій заяві відносно направлення подання до Управління ДКСУ у Солом`янському районі м. Києва є помилковою.

Отже, оскільки судом не встановлено допущення відповідачем протиправної бездіяльності відносно формування подання щодо повернення сум збору, підстав для задоволення позову не має та у задоволенні позові слід відмовити.

Щодо посилання позивачки на судову практику, слід зазначити, що відповідно до ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

При цьому, судова практика не стоїть на місці. У багатьох сферах вона еволюціонує і постійно розвивається. Як свідчить і практика ЄСПЛ, Конвенція - це живий організм, і її необхідно тлумачити з урахуванням реалій сьогоднішнього дня. Як зазначив Суд у рішенні «Тайрер проти Сполученого Королівства» від 25 квітня 1978 р. (Tyrer v. the United Kingdom), вперше тлумачити Конвенцію як «живий організм» («живий інструмент») почала Європейська комісія з прав людини, а Суд з таким тлумаченням погодився: «Суд повинен також нагадати, що, як слушно наголосила Комісія, Конвенція є живим інструментом і повинна тлумачитися у світлі умов сьогодення (п. 31)», чим і керується суд у даній справі.

Відповідно, відсутні підстави для повернення сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Зважаючи на Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, в електронній формі апеляційні скарги подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Суддя О.А. Кармазін