Справа № 240/927/22
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/927/22

категорія 108080100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 01.12.2021 №000/11897/09-01 та №000/11898/09-01.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що проведення відповідачем перевірки в частині дотримання мною законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій, та щодо укладення трудового договору, та оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), під час дії мораторію і, як наслідок, притягнення позивача до відповідальності за її результатами, є неправомірним. Окрім того, заперечуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що дослідивши Z-звіт за 24.04.2021, сформований реєстратором розрахункових операцій із фіскальним номером , позивачем встановлено, що вона не здійснювала реалізації вина ігристого «Шабо» протягом усього робочого дня 24.04.2021. Позивач вважає, що не вчиняла правопорушення за яке її притягнуто до відповідальності шляхом прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 11.04.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Зобов`язано Головне управління ДПС у Житомирській області надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, належним чином завірену копію Акту фактичної перевірки №10991/09-01/ від 01.11.2021.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 01.06.2022. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказує, що звертаємо увагу суду що вищезазначена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 не підпадає під дію мораторію оскільки, дана фактична перевірка відносно позивача проведена на виконання вимог здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених пп. 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 ПК України. Запроваджений карантин в Україні жодним чином не впливає на відтермінування проведення фактичних перевірок відповідно до пп. 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 ПК України. В павільйоні що належить ОСОБА_1 встановлено 24.04.2021 о 08-10 год. 56 сек., факт реалізації вина ігристого «Шабо» вартість 91,40 грн, об`ємом 0,75 л через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером 300015675. Тобто, реалізована ціна алкогольного напою є меншою за встановлену мінімально роздрібно - відпускну ціну для окремих видів алкогольних напоїв. Відповідач також вказує, що перевіркою встановлено що Позивачем реалізовувалося алкогольні напої без кодування кодами УКТ ЗЕД а саме, горілка «Хлібна сльоза» ємністю 0,5 л за ціною 99,00 грн., відповідно до фіскального чеку №163 від 05.05.2021 о 19-07 год 46 сек. через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером 300015675. Просить відмовити у задоволенні позову. До відзиву додано копію акту фактичної перевірки №10991/09-01/ від 01.11.2021.

Відповідь на відзив надійшла до суду 08.06.2022. Заперечуючи викладені у відзиві обставини, позивач вказує, що у позовній заяві вона врахувала положення пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а тому і не посилалась у позовній заяві на встановлені обмеження щодо проведення перевірки в зазначеній частині (стосується податкового повідомлення-рішення №000/11897/09-01, яким було встановлено порушення п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»). Однак, інше порушення щодо якого прийнято податкове повідомлення-рішення №000/11898/09-01 (порушення п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг») - не входить до сфери обігу алкогольних напоїв. Окрім того, позивач зазначає, що до початку проведення перевірки позивачу не було вручено копій наказу про проведення перевірки та направлення на проведення такої перевірки; строк дії направлень посадових осіб на проведення перевірки закінчився до початку її проведення. Відповідачем порушено граничний строк надсилання Позивачу копії акту перевірки; рукописна частина акту є нечитабельною; акт перевірки не містить дати його складання; акт перевірки не підписано усіма посадовими особами, які її проводили. Вважає, що процедурні порушення, які призвели до порушення прав позивача, є самостійними підставами для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Щодо строків подачі відповідачем відзиву.

Ухвалою суду від 11.04.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

До суду 21.04.2022 надійшло клопотання відповідача про продовження строків для підготовки відзиву на позову заяву. До клопотання додано докази на підтвердження неможливості вчасно подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд, за результомом дослідження доданих до клопотання відповідача документів, дійшов висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та про поважність причин пропуску відповідачем строку для подачі відзиву.

Щодо спору.

Встановлено, що 21 жовтня 2021 року посадовими особами Головного управління ДПС у Житомирській області було здійснено фактичну перевірку господарської одиниці - павільйон; розташована за адресою: АДРЕСА_1; суб`єкт господарювання - ФОП ОСОБА_1 .

За результатом перевірки складено Акт №10991/09-01/ НОМЕР_1 .

Позивачем до суду надано дві копії Акту фактичної перевірки, однак їх якість не дає змогу встановити його зміст.

На вимогу суду відповідачем надано копію Акту фактичної перевірки, однак якість наданої копії не є такою, що дає можливість чітко встановлення його змісту.

З позовної заяви та відзиву на позовну заяву вбачається, що у Акті фактичної перевірки вказано на такі порушення:

- реалізація горілки «Хлібна Сльоза» ємністю 0,5 л. за ціною 99,00 грн, відповідно до фіскального чеку №163 від 05.05.2021 о 19-07 год 46 сек через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером 300015675 без використання режиму попереднього програмування;

- реалізація вина ігристого «Шабо» вартість 91,40 грн., об`ємом 0,75 л через реєстратор розрахункових операцій, тобто реалізована ціна алкогольного напою є меншою за встановлену мінімально роздрібно - відпускну ціну для окремих видів алкогольних напоїв (мінімальна роздрібна ціна на даний алкогольний напій складає не менше 109 грн.).

На підставі Акту фактичної перевірки, відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення від 01.12.2021:

- №00011897/09-01: на підставі акту перевірки №10991/09-01/ НОМЕР_1 від 01.11.2021, яким встановлено порушення п. 2 Постанови "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" №957 від 30.10.2008,- застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі в сумі 10 000,00 грн;

- №00011898/09-01: на підставі акту перевірки №10991/09-01/ НОМЕР_1 від 01.11.2021, яким встановлено порушення п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», застосовано штрафну санкцію за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі у розмірі 5100 гривень.

Вважаючи рішення відповідача протиправними, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернулась до суду.

Щодо правомірності дій посадових осіб при проведенні фактичної перевірки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що посадові особи відповідача до початку проведення перевірки не вручили копій наказу про проведення перевірки та направлення на проведення такої перевірки. Окрім того, позивач у позові зазначає, що станом на початок здійснення фактичної перевірки, термін дії направлень на проведення перевірки закінчились.

Суд зазначає, що згідно інформації, яка міститься в Акті від 01.11.2022, направлення на перевірку №3700 та №3701 датовано 21.10.2021, дійсні протягом 10 діб. Фактична перевірка проводилась з 21.10.2021 по 29.12.2021.

Доказів, які б спростовували вказану в Акті інформацію щодо направлень на перевірку, матеріали адміністративної справи не містять.

Отже, фактичну перевірку позивача здійснено на підставі чинних направлень на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 ..

Щодо твердженні позивача про невручення копій наказу про проведення перевірки та направлення на проведення такої перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Приписами п. 80.2 ст.80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що при проведенні фактичної перевірки була присутня ОСОБА_2 , - продавець. Вказана обставина позивачем не заперечується.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідачем надано до суду копію Акту №616 від 21.10.2021 про відмову від підпису у направленнях на перевірку платником податків та/або посадовими (службовими) особами платника податків (його представниками або особами, які фактично проводять розрахункові операції) у якому вказано про відмову ОСОБА_2 підписати направлення на перевірку (а.с. 64).

Суд відмічає, що відмова в отримані копій наказу про проведення перевірки та направлення на проведення такої перевірки не є тотожними неврученню їх особі, яка фактично проводять розрахункові операції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не було допущено порушень вимог податкового законодавства в частині вручення копії наказу про проведення фактичної перевірки та направлення на перевірку. Отже, твердження позивача в цій частині є помилковими.

Приписами п. 80.7 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно вимог п. 80.10 ст. 80 ПК України, порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Приписами п. 86.5 ст. 86 ПК України визначено, що Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Однак, як вірно зауважила позивач та підтверджується матеріалами адміністративної справи, акт фактичної перевірки №10991/09-01/ підписано лише однією посадовою особою контролюючого органу, який проводив фактичну перевірку.

Отже, відповідачем не дотримано вимог п. 86.5 ст. 86 ПК України при оформленні Акту фактичної перевірки.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зауважити, що кремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваного рішення не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді податкових спорів перевага надається змісту документа порівняно з його формою.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладену в постанові від 11.09.2018 у справі №826/11623/16.

Згідно п. 86.5 ст. 86 ПК України, підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Судом встановлено, що у Акті фактичної перевірки міститься запис: "для ознайомлення та підписання акта перевірки суб`єкт господарювання не з`явився"

Приписами п. 86.6 ст.86 ПК України встановлено, що відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

До суду відповідачем надано докази направлення копії акту фактичної перевірки від 01.12.2021 на адресу позивача.

Відтак, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що відповідачем не допущено порушень при призначенні та проведенні фактичної перевірки, які б могли слугувати підставою для скасування податкових повідомлень-рішень.

Щодо податкового повідомлення - рішення №000/11898/0901 від 01.12.2021 яким на підставі акту перевірки №10991/09-01/221762447 від 01.11.2021, яким встановлено порушення п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до позивача застосовано штрафну санкцію за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі у розмірі 5100 гривень.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За змістом статті 15 Закону №265 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості

Приписами ч. 7 ст. 17 Закону №265 встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

З наведених приписів Закону №265 вбачається, що відповідальність за наведене правопорушення настає у разі проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Відповідачем під час фактичної перевірки встановлено, що позивачем 05.05.2021 реалізовано алкогольні напої без кодування кодам УКТ ЗЕД, а саме: горілка "Хлібна сльоза" ємністю 0,5л ціною 99,00 грн, відповідно до фіскального чеку №163 від 05.05.2021 через РРО з фіскальним номером 300015675.

Заперечуючи викладені у Акті фактичної перевірки обставини, позивач зазначає, що згідно наданого Z-звіт за 05.05.2021, відповідно до якого перед назвою позиції товару горілка "Хлібна сльоза" наявний 10-значний код згідно УКТ ЗЕД, що вказує на дотримання позивачем законодавства.

Судом досліджено копію Z-звіту за 05.05.2021 РРО з фіскальним номером 300015675, який надано позивачем (а.с. 22) та встановлено наявність інформація про код УКТ ЗЕД щодо підакцизного товару: горілка "Хлібна сльоза" ємністю 0,5л ціною 99,00 грн ).

Згідно УКТ ЗЕД, за кодом - горiлка з фактичною концентрацiєю спирту 45,4 об. % або менше, у посудинах мiсткiстю: 2 л або менше).

Доданий до відзиву витяг з АІС Податковий блок Чеки за 05.05.2021 досліджено судом та встановлено, що він не містить належних доказів на підтвердження інформації, відображеної в Акті фактичної перевірки щодо коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (а.с. 70), а у відзиві не надано роз`яснень щодо того, яким чином наданий до суду доказ підтверджує порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Враховуючи викладене, суд, на підставі належних доказів, дійшов висновку, що відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження викладених в Акті фактичної перевірки обставин в частині, що стосується порушень п. 11 ст. 3 Закону №265, а тому податкове повідомлення - рішення №000/11898/0901 від 01.12.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд критично оцінює твердження позивача на наявність мораторію на застосування санкцій за вказане вище порушення у зв`язку з установленим карантином.

Пунктом 52-2 Підрозділу 10. Інші перехідні положення ПК України установлено, що 52-2. Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Суд встановив, що фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 згідно наказу Головного управління ДПС у Житомирській області від 13.10.2021 №1410-п «Про проведення фактичних перевірок» проведено з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства в частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на спірні правовідносини не поширюється дія мораторію, встановленого пунктом 52-2 Підрозділу 10. Інші перехідні положення ПК України.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 01.11.2021 №000/11897/09-01: на підставі акту перевірки №10991/09-01/221762447 від 01.11.2021, яким встановлено порушення п. 2 Постанови "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" №957 від 30.10.2008,- застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у сфері торгівлі в сумі 10 000,00 грн, суд зазначає наступне.

У оскаржуваному рішенні, відповідач вказує на порушення позивачем п. 2 Постанови "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" №957 від 30.10.2008.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що у павільйоні що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 встановлено 24.04.2021 о 08-10 год 56 сек., факт реалізації вина ігристого «Шабо» вартість 91,40 грн., об`ємом 0,75 л через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером 300015675. Тобто, реалізована ціна алкогольного напою є меншою за встановлену мінімально роздрібно - відпускну ціну для окремих видів алкогольних напоїв. Оскільки, мінімальна роздрібна ціна на даний алкогольний напій складає не менше 109 грн., чим порушено Постанову Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (зі змінами та доповненнями внесеними Постановою КМУ № 17 від 13.01.2021). Тому, контролюючим органом правомірно встановлено порушення вимог п.1, 2 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за продаж алкогольного напою за заниженою ціною.

Заперечуючи позовні вимог в цій частині позивач зазначає, що КМУ у додатку до постанови від 30.10.2008 №957 «Розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» визначає певну залежність роздрібної ціни на вина ігристі від: їх міцності (від 1,2% до 15% об`ємних одиниць етилового спирту); походження етилового спирту, які вони містять (спирт повинен мати повністю ферментне (ендогенне) походження); тиску в пляшці (тиск на рівні не менше 1 бар при температурі 20°С); пакування тари (пляшка має бути закоркована спеціальними пробками типу «гриб», що утримуються на місці за допомогою стяжок або застібок); місткість та вид тари (скляна тара місткістю 0,7 літра та 0,75 літра). Отже, для того, щоб встановити наявність порушення вимог законодавства щодо мінімальної роздрібно-відпускної ціни вина ігристого «Шабо», необхідно оцінити реалізовану продукцію через призму усіх вищенаведених критеріїв оцінки. Проте, у матеріалах перевірки відсутні будь-які характеристики реалізованого вина ігристого, окрім його назви та ціни, що є недостатнім виснувати про порушення мною відповідних вимог законодавства. Окрім того, з посиланням на дані Z-звіту за 24.04.2021 позивач заперечує реалізацію вина ігристого «Шабо» у цей день.

Надаючи правову позицію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Статтею 2 Закону №265 визначено, що:

фіскальний сервер контролюючого органу - програмно-технічний комплекс, через який реалізується фіскальна функція та який здійснює реєстрацію програмних реєстраторів розрахункових операцій, електронних розрахункових документів, електронних фіскальних звітів та електронних фіскальних звітних чеків, збереження даних щодо проведеної розрахункової операції у системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, обробки та надання доступу до інформації про розрахункові операції, проведені з використанням програмних реєстраторів розрахункових операцій, а також інтеграцію з програмними реєстраторами розрахункових операцій через програмний інтерфейс (АРІ), розміщений у відкритому вільному доступі;

контрольна стрічка - це: електронні копії розрахункових документів, а також електронні копії фіскальних звітних чеків, які сформовані послідовно із додаванням у кожен наступний розрахунковий документ або фіскальний звітний чек хешу попереднього розрахункового документа або фіскального звітного чека та зберігаються в електронній формі програмним реєстратором розрахункових операцій під час його роботи на період відсутності зв`язку між програмним реєстратором розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу (в режимі офлайн) до моменту передачі розрахункових документів або фіскальних звітних чеків до фіскального сервера контролюючого органу;

електронний фіскальний звіт - це: б) документ, створений програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані фіскального звіту, зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звіту за встановленою формою; електронна копія розрахункового документа - ідентична копія (у формі електронних даних) розрахункового документа, створеного реєстратором розрахункових операцій, яка міститься на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані, та/або створена програмним реєстратором розрахункових операцій у електронній формі, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків;

Отже, проведення розрахункової операції реєстраторів розрахункових операцій передається до фіскального сервера контролюючого органу та зберігається в ньому.

Згідно інформації, що міститься в АІС Податковий блок, РРО , 24.04.2021 було реалізовано товар Вино ігристе Шабо, ціна 91,40 грн. (а.с. 69)

Позивачем, на спростування викладених у Акті фактичної перевірки висновків, надано до суду копію Z-звіту у якому, на переконання позивача, відсутня інформація про реалізацію 24.04.2021 позивачем Вина ігристого Шабо, ціна 91,40 грн.

Однак, суд не вважає надану до суду копію Z-звіту належним доказом, оскільки він не містить дати (чітко видно лише частину дати- 4.04.2021), тобто відсутня інформація щодо предмета доказування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належними доказами підтверджується реалізація позивачем 24.04.2021 товару Вино ігристе Шабо за ціною 91,40 грн.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №481:

алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;

місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів;

мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари.

Статтею 18 Закону №481 надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" №957 від 30 жовтня 2008 року (далі - постанова КМУ №957) установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Так, у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 встановлено, що для товару Вина ігристі та вина газовані, зброджені напої, вина (напої) ароматизовані ігристі (газовані), фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження, які розливаються у пляшки, закорковані спеціальними пробками для таких напоїв типу "гриб", що утримуються на місці за допомогою стяжок або застібок, та/або мають надмірний тиск, спричинений наявністю діоксиду вуглецю у розчині на рівні не менше 1 бар при температурі 20° C у скляній тарі місткістю 0,7 л та 0,75 л мінімальна роздрібна ціна становить 109 гривень.

Таким чином, мінімальна роздрібна ціна вина ігристого складає: 109 грн за пляшку.

Суд вважає помилковим твердженні позивача, що Постанова КМУ №975 визначає певну залежність роздрібної ціни на вина ігристі від: їх міцності (від 1,2% до 15% об`ємних одиниць етилового спирту); походження етилового спирту, які вони містять (спирт повинен мати повністю ферментне (ендогенне) походження); тиску в пляшці (тиск на рівні не менше 1 бар при температурі 20°С); пакування тари (пляшка має бути закоркована спеціальними пробками типу «гриб», що утримуються на місці за допомогою стяжок або застібок); місткість та вид тари (скляна тара місткістю 0,7 літра та 0,75 літра), оскільки у постанові КМУ №957 вказано роздрібну ціну в розмірі 109 грн на алкогольний напій "Вино ігристе". Інших роздрібних цін на вказаний вид алкогольного напою, зокрема із урахуванням окремих характеристик на які вказує у позові позивач, постанова КМУ №957 не містить.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення від 01.12.2021 №000/11897/09-01 є правомірним, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог та сплатою судового збору у розмірі, визначеному відповідно до суми заявлених позовних вимог майнового характеру в сумі 15100,00 грн, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,Житомир,10003, код ЄДРПОУ ВП 44096781), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 01.12.2021 №000/11898/09-01.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві ) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук