Справа № 400/7011/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2022 р. справа № 400/7011/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

провизнання протиправною та скасування вимоги від 17.02.2021 р. № Ф-73868-17

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу від 17.02.2021 р. № Ф-73868-17 (надалі - Вимога) про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 35 584,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним: позивач отримав спірну Вимогу про сплату боргу з єдиного внеску на суму 35 584,74 грн. У 2014 році позивач подав заяву до відповідача про призупинення підприємницької діяльності, доходів від підприємницької діяльності з 2014 року не отримував. Також позивач вважає, що прийняттю Вимоги повинна була передувати документальна перевірка, але відповідач такої перевірки не провів, відповідного акту не склав. Відсутність акту перевірки унеможливлює встановлення періоду нарахування єдиного внеску. Крім того, відповідач визначив суму недоїмки за відсутності звітності платника, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.

Відповідач позов не визнав, у відзиві просив відмовити в його задоволенні. Як зазначає відповідач, адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюється ним на підставі норм однойменного закону. ОСОБА_1 мав статус фізичної особи-підприємця і з 27.08.2007 р. перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Миколаївській області (Заводський район м. Миколаєва). Закон покладає на позивача обов`язок своєчасно і в повному обсязі нараховувати і сплачувати єдиний внесок, але позивач такий внесок за 2017-2020 р. не сплатив, що і послугувало підставою для прийняття спірної Вимоги. Відповідно до інтегрованої картки платника податків, сума заборгованості позивача склала 35 584,74 грн.

Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований 10.08.2007 р. як фізична особа-підприємець.

З інтегрованої картки платника податків позивача вбачається, що борг станом на 31.01.2021 р. складає 35 584,74 грн.

Розрахунок недоїмки складається з таких сум:

- за 2017 р. - 6 244,0 грн.;

- за 2018 р. - 9 828,72 грн.;

- за 2019 р. - 11 016,72 грн.

- за 2020 р. - 8 495,30 грн.

17.02.2021 р. відповідач на суму недоїмки прийняв спірну Вимогу.

Одним з конституційних обов`язків кожного, є сплата податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом (ст. 67 ч. 1 Конституції України).

08.07.2010 р. прийнятий Закон № 2464-VI" Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності 01.01.2011 р. і який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

У первісній редакції, стаття 1 даного Закону встановлювала, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести облік платників єдиного внеску, забезпечувати збір та ведення обліку страхових коштів, контролювати повноту та своєчасність їх сплати, вести Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування та виконувати інші функції, передбачені законом.

Надалі, в зв`язку з набранням чинності 11.08.2013 р. Закону України від 04.07.2013 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи", функції з адміністрування єдиного внеску передано Державній податковій службі.

Відповідно до приписів ст. 4 ч. 1 п. 1 абз. 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 1 роз. VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (надалі Інструкція № 449), до платників, які не виконали визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Згідно абз. 3 п. 2 роз. VI Інструкції № 449, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Пунктом 3 роз. VI Інструкції № 449 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) (абз. 9 п. 3 роз. VI Інструкції № 449).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС (далі - ІТС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Відповідно до п. 4 роз. VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи)..

Таким чином, аналіз наведених вище норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

В обґрунтування позову позивач посилається на порушення податковим органом строку обчислення боргу по сплаті єдиного соціального внеску, який мав би бути в кінці календарного місяця (кварталу), у разі існування недоїмки з сплати єдиного соціального внеску.

Суд не погоджується з таким твердженням позивача, оскільки як вже зазначалося вище, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам єдиного внеску протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки з сплати єдиного внеску, тобто у податкового органу відсутній обов`язок надсилати платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу після кожного місяця в якому зросла сума недоїмки, вимога про сплату боргу формується на всю суму боргу, а не боргу за певний період.

Також, відповідно до ч. 16 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємницьку діяльність позивачем припинено 25.02.2021 р., про що внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України від 15.03.2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Отже, з огляду на зазначену норму Закону, припинення підприємницької діяльності пов`язано з позбавленням статусу підприємця внаслідок внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Суд зазначає, що припинення позивачем підприємницької діяльності в лютому 2021 р., не впливає на його обов`язок сплатити єдиний внесок за 2017-2020 роки, так як в цей період позивач мав статус платника єдиного внеску.

Щодо посилань позивача, що у 2014 році він призупинив підприємницьку діяльність на підставі власної заяви до податкового органу, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції, чинній на момент звернення із заявою про призупинення підприємницької діяльності) був передбачений порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням. Так ч. 1 зазначеної статті передбачено, що для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи - підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності така фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа має подати державному реєстраторові (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) заяву про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем із зазначенням відомостей про порядок та строк заявлення кредиторами своїх вимог.

В ч. 11 ст. 47 зазначеного Закону визначено, що для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа не раніше закінчення строку пред`явлення вимог кредиторів, зазначеного у заяві про припинення підприємницької діяльності, подає державному реєстраторові особисто (надсилає рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації, припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням; довідку відповідного органу доходів і зборів про відсутність заборгованості із сплати податків, зборів; довідку відповідного органу Пенсійного фонду України про відсутність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування. У реєстраційній картці на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа письмово зазначає та підтверджує своїм особистим підписом, що нею вчинено всі передбачені законодавством дії стосовно порядку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, включаючи завершення розрахунків з кредиторами (у тому числі із сплати податків, зборів, обов`язкових платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування).

Частиною 17 ст. 47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призупинення підприємницької діяльності) передбачено, що за відсутності підстав для залишення документів, які передбачені частиною тринадцятою цієї статті, без розгляду державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

З викладеного вбачається, що приписами ст. 47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" не передбачено процедури призупинення підприємницької діяльності, а визначений порядок саме припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 5 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором.

Позивачем не надані докази щодо вчинення заходів для зняття його з обліку платників єдиного внеску до 25.02.2021 р.

Таким чином, суд критично оцінює посилання позивача на ті обставини, що у 2014 році він призупинив підприємницьку діяльність на підставі власної заяви до відповідача, оскільки зазначені обставини не впливають на наявність у позивача статусу фізичної особи-підприємця у 2017-2020 роках, а припинено підприємницьку діяльність лише 25.02.2021 р.

Відтак, спірна Вимога прийнята ГУ ДПС за наявності для цього підстав, у межах своїх повноважень та у законний спосіб, тому підстави для визнання цієї вимоги протиправною та її скасування відсутні.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовими витратами в даній справі є судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат учасники справи суду не подавали.

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 908,0 грн.

Так як у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати в сумі 908,0 грн. позивачу не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ), відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз