Справа № 640/6348/22
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2022-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 квітня 2022 року справа №640/6348/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовомОСОБА_1
до треті особиНедержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України», Рада адвокатів України 1. Рада адвокатів міста Києва 2. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва 3. ОСОБА_2 4. ОСОБА_3
провстановлення відсутності компетенції, визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування розпоряджень та рішень, зобов`язання утриматись від вчинення дій
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України», Рада адвокатів України (далі по тексту - відповідач), в якому просить: 1) встановити відсутність компетенції (повноважень) у Ради адвокатів України, щодо перевірки рішень конференції адвокатів регіонів, в тому числі конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року, за результатами яких Рада адвокатів України прийняла свавільні та протиправні Рішення від 15 грудня 2021 року №124, №125, №126, №127, №128, №130, №131 та від 28 січня 2022 року №5, №6, №7, №8, в яких з підміною юридичних значень примінено скасування Рішень Конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року; 2) визнати протиправними дії Голови Ради адвокатів України Ізовітової Лідії Павлівни щодо створення Робочої групи із дослідження результатів проведення конференцій адвокатів регіонів у 2021 році та зобов`язати утриматися від таких дій; 3) визнати протиправним та скасувати Розпорядження від 19 листопада 2021 року №179 Голови Ради адвокатів України Ізовітової Лідії Павлівни «Про створення Робочої групи із дослідження результатів проведення конференцій адвокатів регіонів у 2021 році»; 4) визнати протиправним та скасувати розпорядження від 26 листопада 2021 року №182 Голови Ради адвокатів України Ізовітової Лідії Павлівни «Про внесення змін до Розпорядження №179 від 19 листопада 2021 року»; 5) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 15 грудня 2021 року №124 «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання членів Ради адвокатів міста Києва» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 6) визнати протиправним та скасувати Рішення від 15 грудня 2021 року №124 Ради адвокатів України «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання членів Ради адвокатів міста Києва»; 7) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 15 грудня 2021 року №125 «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання членів кваліфікаційної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 8) визнати протиправним та скасувати Рішення від 15 грудня 2021 року №125 Ради адвокатів України «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання членів кваліфікаційної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва»; 9) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 15 грудня 2021 року №126 «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання членів дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 10) визнати протиправним та скасувати Рішення від 15 грудня 2021 року №126 Ради адвокатів України «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання членів дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва»; 11) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 15 грудня 2021 року №127 «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання представника адвокатів міста Києва до складу Ради адвокатів України» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 12) визнати протиправним та скасувати Рішення від 15 грудня 2021 року №127 Ради адвокатів України «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання представника адвокатів міста Києва до складу Ради адвокатів України»; 13) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 15 грудня 2021 року №128 «Про неповноважність та неправомочність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва здійснювати свої функції» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 14) визнати протиправним та скасувати Рішення від 15 грудня 2021 року №128 Ради адвокатів України «Про неповноважність та неправомочність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва здійснювати свої функції»; 15) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 15 грудня 2021 року №130 «Про передачу справ Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для подальшого розподілу» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 16) визнати протиправним та скасувати Рішення від 15 грудня 2021 року №130 Ради адвокатів України «Про передачу справ Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для подальшого розподілу»; 17) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 15 грудня 2021 року №131 «Про продовження роботи Робочої групи із дослідження результатів проведених конференцій адвокатів регіонів у 2021 році» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 18) визнати протиправним та скасувати Рішення від 15 грудня 2021 року №131 Ради адвокатів України «Про продовження роботи Робочої групи із дослідження результатів проведених конференцій адвокатів регіонів у 2021 році»; 19) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 28 січня 2022 року №5 «Про неповноважність звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішень від 07 листопада 2021 року та відсутність юридичних фактів» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 20) визнати протиправним та скасувати Рішення від 28 січня 2022 року №5 Ради адвокатів України «Про неповноважність звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішень від 07 листопада 2021 року та відсутність юридичних фактів»; 21) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 28 січня 2022 року №6 «Організаційні питання визнання неповноважності звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішень від 07 листопада 2021 року та відсутність юридичних фактів» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 22) визнати протиправним та скасувати Рішення від 28 січня 2022 року №6 Ради адвокатів України «Про неповноважність звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішень від 07 листопада 2021 року та відсутність юридичних фактів»; 23) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 28 січня 2022 року №7 «Щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України по місту Києву» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 24) визнати протиправним та скасувати Рішення від 28 січня 2022 року №7 Ради адвокатів України «Щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України по місту Києву»; 25) визнати протиправними дії Ради адвокатів України щодо прийняття Рішення від 28 січня 2022 року №8 «Про скликання конференції адвокатів міста Києва, затвердження Порядку висування та обрання делегатів конференції адвокатів міста Києва, Регламенту конференції адвокатів міста Києва та встановлення квоти представництва» та зобов`язати утриматися від прийняття рішень аналогічного змісту; 26) визнати протиправним та скасувати Рішення від 28 січня 2022 року №8 Ради адвокатів України «Про скликання конференції адвокатів міста Києва, затвердження Порядку висування та обрання делегатів конференції адвокатів міста Києва, Регламенту конференції адвокатів міста Києва та встановлення квоти представництва».

Ухвалою від 13 квітня 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі №640/6348/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень Ради адвокатів України, які прийняті за відсутності повноважень, а саме; Рішення від 15 грудня 2021 року №124 «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання членів Ради адвокатів міста Києва»; Рішення від 15 грудня 2021 року №125 «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання членів кваліфікаційної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва»; Рішення від 15 грудня 2021 року №126 «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання членів дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва»; Рішення від 15 грудня 2021 року №127 «Про наслідки звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва від 07 листопада 2021 року щодо обрання представника адвокатів міста Києва до складу Ради адвокатів України»; Рішення від 15 грудня 2021 року №128 «Про неповноважність та неправомочність Кваліфікаційно-дисциплінарної коміпї адвокатури м. Києва здійснювати свої функції»; Рішення від 15 грудня 2021 року №130 «Про передачу справ Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для подальшого розділу»; Рішення від 15 грудня 2021 року №131 «Про продовження роботи Робочої групи із дослідження результатів проведених конференцій адвокатів регіонів у 2021 році»; Рішення від 28 січня 2022 року №5 «Про неповноважність звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішення від 07 листопада 2021 року та відсутність юридичних фактів»; Рішення від 28 січня 2022 року №6 «Організаційні питання визнання неповноважності звітно-виборної конференції адвокатів міста Києва на прийняття рішень від 07 листопада 2021 року та відсутність юридичних фактів»; Рішення від 28 січня 2022 року №7 «Щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України по місту Києву»; Рішення від 28 січня 2022 року №8 «Про скликання конференції адвокатів міста Києва, затвердження Порядку висування та обрання делегатів конференції адвокатів міста Києва, Регламенту конференції адвокатів міста Києва та встановлення квоти представництва»; 2) шляхом заборони Раді адвокатів України приймати рішення аналогічного або тотожного вищезазначеним рішенням від 15 грудня 2021 року №124, №125, №126, №127, №128, №130, №131 та від 28 січня 2022 року №5, №6, №7, №8 змісту і будь-яких інших дій або рішень, які суперечать Конституції України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» або іншим нормативно-правовим актам; 3) шляхом заборони Раді адвокатів України скликати та проводити конференцію адвокатів міста Києва до моменту ухвалення судового рішення по даній справі за позовом адвоката ОСОБА_1 ; 4) шляхом заборони Організаційному комітету з проведення конференції адвокатів міста Києва, створеному Рішенням Ради адвокатів України від 28 січня 2022 року №8 скликати та проводити конференцію адвокатів міста Києва до моменту ухвалення судового рішення по даній справі за позовом ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви позивач зазначив про те, що оскаржувані рішення є протиправними та про те, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, а тому, на його думку, є підстави для забезпечення адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи, клопотання ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що підстави для його задоволення відсутні, виходячи з такого.

Згідно частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Тобто заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання рішення адміністративного суду, недопустимості завдання позивачеві непоправної шкоди, що може призвести до неможливості виконання рішення суду в майбутньому. При цьому, позивач повинен навести докази для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен встановити, чи є хоча б одна з передбачених статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до вимог частини другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з Рекомендацією №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Твердження позивача про протиправність оскаржуваних постанов є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед, тому застосування заходів забезпечення адміністративного позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №640/8328/19 (адміністративне провадження №К/9901/21912/19).

Відповідно до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

З урахуванням викладеного, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Кузьменко