Справа № 460/2425/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/2425/21 пров. № А/857/3060/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 460/2425/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив: а) визнати протиправними дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії в розмірі 53% відповідних сум грошового забезпечення та відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 12, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням встановленої вислуги років на день звільнення в календарному обчисленні - 27 років 17 днів;

2) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №393 з врахуванням у розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області «Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020» №43/43-97-09-27 від 20.08.2021;

3) зобов`язати відповідача призначити позивачу з 18.09.2020 відповідно до статей 12, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням встановленої вислуги років на день звільнення в календарному обчисленні - 27 років 17 днів, пенсію в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області «Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020» №43/43-97-09-27 від 20.08.2021.

Рішенням від 02 листопада 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії в розмірі 53 % відповідних сум грошового забезпечення та відмову у проведенні перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 12, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням встановленої на день звільнення вислуги років в календарному обчисленні 27 років 00 місяців 17 днів.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській щодо не проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №393 з врахуванням у розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області «Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020 року» №43/43-97-09-27 від 20.08.2021 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 18.09.2020 відповідно до статей 12, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням встановленої вислуги років на день звільнення в календарному обчисленні - 27 років 17 днів, пенсію в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області «Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020 року» №43/43-97-09-27 від 20.08.2021 року.

Також суд стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 908 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що позивачу пенсія призначена з врахуванням страхового стажу, наявного на момент призначення - 28 років, з яких 23 роки вислуги, та відповідно до положень ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» розмір пенсії позивача становить 53% сум грошового забезпечення, а не 70%.

Звертає увагу суду не те, що постановою Верховного Суду від 03.06.2020 у справі №817/3431/14 позивач був поновлений на службі в ДФС, проте період вимушеного прогулу не може враховуватися до вислуги років, оскільки відповідно до довідки форми ОК-5 персоніфікованого обліку позивач у цей період працював на інших роботах, які не зараховуються до вислуги років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також зазначає, що грошове забезпечення, з врахуванням якого обчислено розмір пенсії за вислугу років, встановлене грошовим атестатом від 02.10.2020 №10/20. Довідка від 20.08.2021 №43/3-97-27, в якій зазначені додаткові види грошового забезпечення, Головним управлінням ДФС в Рівненській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області для перерахунку розміру пенсії не надавалася.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що позивач проходив службу в органах податкової міліції.

Згідно з наказом ДФС України від 15.09.2020 № 1319-о, ОСОБА_1 , заступника начальника управління - начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Головного управління Міндоходів у Рівненській області, було звільнено з посади та податкової міліції в запас Збройних Сил України за підпунктом «б» (через хворобу) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114.

Наказом Головного управління ДФС у Рівненській області від 16.09.2020 № 66-о позивачу оголошено наказ ДФС України від 15.09.2020 № 1319-о. У пункті 2 вказаного наказу встановлено, що вислуга позивача на день звільнення складає: в календарному обчисленні 27 років 00 місяців 17 днів, в пільговому обчисленні 27 років 00 місяців 17 днів; в органах податкової міліції 23 роки 08 місяців 18 днів.

В подальшому, Головне управління ДФС у Рівненській області направило до відповідача подання та відповідні матеріали щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років. Вказане не заперечується учасниками справи за змістом заяв по суті та підтверджується матеріалами справи.

За результатах опрацювання матеріалів, наданих Головним управлінням ДФС у Рівненській області, відповідачем була сформована пенсійна справа № та з 18.09.2020 призначена позивачу пенсія за вислугу років в розмірі 53 % відповідних сум грошового забезпечення.

28.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії відповідно до статей 12, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням встановленої позивачу на день звільнення вислуги років в календарному обчисленні - 27 років 00 місяців 17 днів, у відсотковому відношенні 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 12.02.2021 за № 803-10053/Д-03/8-1700/21 відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку розміру пенсії, мотивуючи таке своє рішення тим, що розмір пенсійної виплати на рівні 53 % відповідних сум грошового забезпечення був визначений у відповідності до статей 12, 13, 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням 28 років страхового стажу, в тому числі 23 років вислуги (що підтверджено наказом від 16.09.2020), як звільненому у запас полковнику ДФС України.

Водночас, відповідач поінформував, що до вислуги років управлінням ДФС у Рівненській області на виконання постанови Верховного Суду від 03.06.2020 по справі № 817/3431/14, зараховано період перебування позивача у вимушених прогулах з 30.10.2014 по 06.06.2020. Однак, протягом періоду, що зарахований до вислуги років на виконання вказаного судового рішення Верховного Суду, за даними персоніфікованого обліку позивач працював на посадах в інших організаціях, тому розрахунок розміру пенсії проведено з врахуванням 28 років страхового стажу.

Крім того, судом встановлено, що при звільненні позивача з органів податкової міліції, останньому не була виплачена заробітна плата за період вимушеного прогулу з 30.1.2014 по дату поновлення в органах податкової міліції.

Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі №817/3431/14 позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Рівненській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено повністю. Стягнуто з Головного управління ДФС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 428058,60 грн (сума визначена без виключення сум відрахування на податки).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 817/3431/14 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Стягнуто з Головного управління ДФС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 779976 грн 60 коп. без врахування обов`язкових до сплати платежів.

Повний розрахунок позивач отримав в березні-квітні 2021 року, що в свою чергу призвело до визначення розміру пенсії позивача без врахування додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням.

27.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці перед звільненням у відповідності до довідки ГУ ДФС у Рівненській області «Про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.08.2018 по 16.09.2020 року» №43/43-97-09-27 від 20.08.2021 року.

Листом від 14.09.2021 за № 9205-9225/Д-03/8-1700/21 відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку розміру пенсії.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи повністю адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що відповідач безпідставно не зарахував до вислуги років позивача, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», період вимушеного прогулу, що дає йому право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення. Крім того, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія за вислугу років, й додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), а тому неврахування таких видів виплат при визначенні розміру пенсії позивача є протиправним.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Відповідно до статті 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 17-1 Закону № 2262-XII).

Так, пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 № 1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» установлено поширити на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей»; для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, поліцейським, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького складу податкової міліції крім служби та часу, передбачених зазначеною постановою, до вислуги років зараховується служба в податковій міліції (органах податкової поліції) на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

В свою чергу, Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (надалі - Постанова № 393) передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, час перебування на військовій службі або службі в податковій міліції (абз.8 п.1 Постанови №393).

З аналізу наведених вище правових норм слідує, що час служби позивача в податковій поліції безумовно зараховується до вислуги років для призначення пенсії відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Поряд з цим, з матеріалів справи апеляційний суд встановив, що основним мотивом відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії позивачу було те, що період вимушеного прогулу останнього з 30.10.2014 по 06.06.2020 не зараховується до вислуги років для призначення пенсії згідно з Законом № 2262-XII, у зв`язку з чим вислуга років останнього в календарному обчислені, на думку відповідача, становить 23 роки.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким твердженням відповідача з огляду на наступне.

Так, вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. При цьому моментом, з якого незаконно звільненого працівника необхідно вважати поновленим на роботі, рішенням суду визначено день видання наказу про звільнення, а не день винесення судом рішення.

За своєю суттю, поновлення на посаді означає поновлення працівника у всіх порушених раніше правах, а також те, що у період вимушеного прогулу особа вважається такою, що проходила службу, зокрема, в податковій поліції, що має наслідком зарахування такого періоду до вислуги років, адже за весь цей час на користь працівника стягується грошове забезпечення.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 20.11.2019 у справі № 200/1085/19-а.

Суд першої інстанції ретельно дослідив надані сторонами докази та встановив, що постановою Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 817/3431/14 (адміністративне провадження № К/9901/1400/18) частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 та прийнято нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Голови Комісії з реорганізації Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 № 2174-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління Головного управління Міндоходів у Рівненській області з 30.10.2014; адміністративну справу № 817/3431/14 у частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направлено на новий судовий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин вищенаведеним судовим рішенням щодо протиправності наказу про звільнення позивача зі служби в органах податкової міліції та, як наслідок, його скасування, позивач вважається таким, що знаходився у вимушеному прогулі, що фактично прирівнюється до проходження служби в органах податкової міліції.

Враховуючи вказане вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний період часу перебування позивача у вимушеному прогулі з 30.10.2014 по 06.06.2020 підлягає зарахуванню відповідачем до вислуги років.

Отже, вислуга років ОСОБА_1 станом на день звільнення з органів податкової міліції в календарному обчисленні становила 27 років 00 місяців 17 днів, що підтверджується також наявними в матеріалах справи копіями наказу Головного управління ДФС у Рівненській області від 16.09.2020 № 66-о та аркушів трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Також, з врахуванням вислуги років позивача 27 років 00 місяців 17 днів та норм пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-XII, що визначає розміри пенсії за вислугу років, і частини другої вказаної статті, яка встановлює максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, суд першої інстанції здійснив правильний розрахунок пенсії позивача відповідно до наведених норм, та встановив, що така становить 70 % грошового забезпечення позивача (50 % (за 20 років вислуги) + (7 (7 років вислуги понад 20 років) х 3 %) = 71 %, що перевищує визначений частиною другою статті 13 Закону № 2262-XII поріг максимального розміру пенсії за вислугу років).

Підсумовуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо призначення позивачу пенсії в розмірі 53% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки пенсія останнього повинна складати 70% грошового забезпечення.

Щодо неврахуванням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області довідки Головного управління ДФС у Рівненські області від 20.08.2021 №43/43-97-09-27, яка включає додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував у період з 01.10.2018 по 30.09.2020, колегія суддів зазначає наступне.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМ України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, вказані вище нормативно-правові акти передбачають включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що позивач відповідно до довідки Головного управління ДФС у Рівненській області від 20.08.2021 №43/43-97-09-27 за період з 01.10.2018 року по 30.09.20250 року отримав додаткові види грошового забезпечення на загальну суму 201987,15 грн, з якої нараховані і сплачені страхові внески.

А отже, вказана вище сума повинна бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії позивача, на що підставно вказав суд першої інстанції.

За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені відповідачем у листі підстави для відмови позивачу у перерахунку його пенсії є протиправними, та відхиляє покликання апелянта на ті обставини, що Головне управління ДФС у Рівненській області не направляло відповідачу довідку від 20.08.2021 з розмірами додаткових видів грошового забезпечення, оскільки така довідка була надана пенсійному органу самим позивачем, що не суперечить чинним нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та не заперечується відповідачем.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, колегія суддів вважає обґрунтованим та мотивованим висновок суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 460/2425/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 16.08.2022