Справа № 160/2018/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 серпня 2022 року Справа 160/2018/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Н.В. Захарчук-Борисенко ,

при секретарі судового засідання О.В. Кисилевич,

за участю представників сторін:

позивача О.В. Сицько,

представника відповідача О.В. Буряк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача від 11.08.2022 року про накладення штрафу та звіт від 10.08.2022 року про виконання судового рішення в адміністративній справі №160/2018/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року у справі 160/2018/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково. Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосування обмежень граничного розміру у сумі 10740,00 грн. сумою десятикратного прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , щомісячного пенсійного забезпечення з 01.03.2016 протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , щомісячного пенсійного забезпечення без обмежень граничного розміру пенсій починаючи з 01.03.2016. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду у справі № 160/2018/19 набрало законної сили 07.05.2019 року.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 160/2018/19 було видано виконавчі листи.

24.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року у справі № 160/2018/19 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до статті 382 КАС України подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року по адміністративній справі №160/2018/19 в місячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали суду.

24.12.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 року призначено звіт про виконання судового рішення у справі № 160/2018/19 до розгляду у судовому засіданні.

15.03.2022 від позивача надійшло клопотання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, начальника Головного управління Пенсійного фонду України

Ухвалою від 15.04.2022 року клопотання ОСОБА_1 про накладення на штрафу за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/2018/19 та повторне зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати у встановлений судом строк звіт про повне виконання рішення суду по справі №160/2018/19 задоволено частково. Цією ж ухвалою встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області новий строк подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року по справі №160/2018/19 протягом 2 тижнів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою від 23.05.2022 року призначено звіт, поданий відповідачем 18.05.2022 року, про виконання судового рішення у справі № 160/2019/20 до розгляду у судовому засіданні.

11.08.2022 року відповідачем подано звіт, проте, рішення виконано не у повному обсязі. До вказано звіту долучено службову записку, в якій вказано, що судом не було зобов`язано проведення перерахунків та підвищення пенсії в подальшому.

Розглядаючи питання щодо виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст. 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Позивач, ОСОБА_1 , 24.09.2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з клопотанням про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №160/2018/19 від 05.04.2019 року, яким відповідача зобов`язано здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного пенсійного забезпечення без обмежень граничного розміру пенсій починаючи з 01.03.2016 року. У своєму клопотанні позивач вказує, що заборгованість, яка нарахована за рішенням суду у розмірі 3391,08 грн та, яка виплачена пенсійним органом, не відповідає дійсності, оскільки при первинному нарахуванні відповідачем була вказана інша сума 106932,05грн, яка згодом була відкликана самим же відповідачем. Зважаючи на вищевикладене, позивач вважає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року по справі №160/2018/19 не виконане в повному обсязі.

Згідно до даних довідки від 14.09.2019 року, виданої пенсійним органом на ім`я позивача, всього недоотримано останнім за період з 01.03.2016 року по 06.05.2019 року суму у розмірі 108 678,57 грн (а.с. 125-126).

Відповідач у листі №8185-8531/С-03/8-0400/20 від 20.05.2020 року проінформував позивача, що кошти за період з 01.03.2016 року по 06.05.2019 року у сумі 106932,05 грн будуть виплачені згідно ПКМУ від 22.08.2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду».

Розрахунком майнової шкоди, що належним чином долучена до матеріалів справи, загальний борг становить 107850,97грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листами, які наявні у матеріалах справи, від 30.07.2021 року №25216-20668/С-01/8-0400/21 та від 01.09.2021 року №30302-24119/С-01/8-0400/21 надано відповідь на звернення від 13.07.2021 року та від 04.08.2021 року та повідомлено, що заборгованість за рішенням суду від 05.04.2019 року по справі №160/2018/19 складає 3391,08грн та була виплачена додатковою відомістю у квітні 2021 року.

Вказана сума підтверджена розрахунком суми доплати за рішенням суду №160/2018/19 від 05.04.2019 року, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 103).

У судовому засіданні 18.11.2021 року представником відповідача долучено до справи доповнення до відзиву, якими надано пояснення, що позивачу перераховано пенсію без обмеження граничним розміром, починаючи з 01.03.2016 року, та виплачено доплату за результатами проведеного перерахунку пенсії в сумі 3391,08грн.

Листом пенсійного органу від 09.12.2021 ро №0400-010305-8/162269 відкликано листи від 26.06.2019 року №4736/С-09 та від 21.10.2020 року №20638-21045/С-03/8-0400/20.

Відповідач листом №0400-010305-8/168999 від 21.12.2021 року повідомив, що позивачу, ОСОБА_1 , 21.04.2021 року проведена виплата відкладеного боргу у сумі 3391,08грн за період з 01.03.2016 року по 31.12.2017 року відповідно до ПКМУ №649 від 22.08.2018 року.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зазначити, що при поданні звітів (24.12.2021 року, 18.05.2022 року, 10.08.2022 року) про виконання судового рішення, пенсійний орган долучав розрахунок суми доплати за рішенням суду №160/2018/19 від 05.04.2019 року, згідно з яким доплата становить 3391,08грн.

Таким чином, вказані дії відповідача не направлені на виконання рішення суду від 05.04.2019 року по справі №160/2018/19, так як сума доплати не відповідає первинному перерахунку пенсії за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частинами 4 та 7 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями ч. 1 та 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Отже, законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням рішення суду, який націлений на забезпечення повної та всебічної реалізації прав особи, які були захищені судом, та їх дієвого відновлення.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно рекомендаціям, зауваженням, та висловленим занепокоєнням Європейського суду з прав людини, які наголошувались у відповідних рішеннях ЄСПЛ, зокрема у пункті 54 Рішення Європейського суду з прав людини, справа "Юрій Миколайович Іванов проти України" (Заява N 40450/04), саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до вимог Конвенції про що навіть 06.03.2008 року згідно з п. 2 ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Комітет міністрів розглянув заходи, запроваджені Урядом України для забезпечення виконання рішень Суду у справах, в яких порушується питання тривалого невиконання остаточних рішень національних судів. Комітет міністрів ухвалив тимчасову резолюцію (СМ/Ке80ІІ(2008)1), у відповідних положеннях якої зазначено:

"Комітет міністрів висловлює особливу занепокоєність у зв`язку з тим, що, незважаючи на цілий ряд законодавчих та інших важливих ініціатив, до яких неодноразово приверталася увага Комітету міністрів, поки що досить мало зроблено для того, щоб подолати існуючу структурну проблему невиконання рішень національних судів; рекомендує органам влади: 1. забезпечити ефективну реалізацію на практиці положень про відповідальність посадових осіб за невиконання рішень. 2. призначити відшкодування за шкоду, спричинену затримками у виконанні рішень національних судів, безпосередньо на підставі положень Конвенції та практики Європейського суду, як це передбачено Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

У відповідності до ч. 2 ст. 382 КАС України, щодо розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 7 ст. 382 КАС України сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених ч.ч. 1-2 цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Отже, із вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

При вирішенні питання про накладення штрафу суд враховує, що приписи процесуального законодавства про накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішеннях ЄСПЛ від 28.11.1999 року по справі «Brumarescu v. Romania» та від 24.07.2003 року по справі «Ryabykh v. Russia» Європейським судом зазначено, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

У рішенні від 30.11.2006 року по справі «Красношапка проти України» ЄСПЛ зазначив, що виконавче провадження є другим етапом у провадженні, оскільки право, яке відстоювалось, фактично не реалізовано до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

З матеріалів справи слідує, що з часу набрання рішенням суду законної сили відповідач не вчинив достатніх дій, направлених на його виконання.

Подані звіти відповідача не підтверджують його активні дії, спрямовані на виконання судового рішення.

Право позивача, на захист якого ним було подано позов у цій справі та, яке визнано судом порушеним, і, для відновлення якого й ухвалено судове рішення, не є реалізованим без повного та належного виконання такого рішення суду.

Тож, тривале невжиття відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, всіх належних і необхідних заходів для виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року фактично нівелює мету правосуддя, порушує основоположний конституційний принцип обов`язковості судового рішення та конвенційні засади, зокрема ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і ставить позивача в юридичну невизначеність.

Аналогічного висновку дійшов Шостий апеляційний суд у справах № 810/171/18 від 12.12.2019, № 826/13181/18 від 20.11.2019, № 320/5324/18 від 28.08.2019, №320/6055/18.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01.01.2022 року - 2481 грн. 00 коп.

Визначаючи розмір штрафу, суд дійшов висновку про необхідність його застосування у мінімальному розмірі, тобто, на рівні двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 грн. (2481,00 грн. х 20), оскільки такий розмір буде достатнім для відповідача, та спонукає його виконати рішення суду.

Таким чином, заява позивача від 11.08.2022 року по накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає частковому задоволенню, а саме: в сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку накласти на керівника суб`єкта владних повноважень начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф за невиконання рішення суду у справі № 160/2018/19 у розмірі 49 620 грн., з яких половину штрафу у розмірі 24 810 грн. стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 на користь позивача, ОСОБА_1 , та половину штрафу у розмірі 24810 грн. стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Юрія Івановича на користь Державного бюджету України.

Відповідно до ч.7 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою. Оскільки накладення штрафу за невиконання рішення суду не звільняє від обов`язку його виконання, суд вважає за необхідне встановити позивачу новий строк для надання звіту про виконання рішення суду.

Керуючись статтями 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті звіту про виконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.08.2021 року.

Заяву ОСОБА_1 від 11.08.2022 року про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області ОСОБА_2 штрафу задовольнити частково.

Стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області Козак Юрія Івановича штраф на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 24 810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп. та штраф на користь Державного бюджету України у розмірі 24 810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп.

Встановити новий строк для подання Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року в адміністративній справі №160/2018/19 протягом 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко