Справа № 140/15619/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/15619/21 пров. № А/857/7924/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року (головуючий суддя Денисюк Р.С., м.Луцьк) у справі № 140/15619/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2021 ОСОБА_1 (позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (відповідач) про визнання дій протиправними щодо невиплати допомоги на поховання її померлого чоловіка та зобов`язання виплатити допомогу на поховання її померлого чоловіка в розмірі двох місячних пенсій, яку отримував ОСОБА_2 .

Позов обґрунтовує тим, що у жовтні 2021 року звернулась до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату їй допомоги на поховання померлого чоловіка ОСОБА_2 , однак відповідач відмовив у виплаті такої допомоги з тих підстав, що представлені документи не підтверджують факт здійснення нею поховання померлого.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що у квітні 2021 року Волинським обласним бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Волинської облдержадміністрації було видане лікарське свідоцтво про смерть № 176 від 16.04.2021 року на ОСОБА_2 .. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2021 встановлено факт смерті її чоловіка, яка настала у липні 2019 року в с. Дідичі Ківерцівського р-ну Волинської області внаслідок повного скелетування тіла. Крім цього, Ківерцівське МВ УЖКГ підтвердило той факт, що не приймало участі в організації поховання її чоловіка. Позивач зазначає, що має намір здійснити перепоховання свого чоловіка та встановити йому пам`ятник. Однак, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» допомоги на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті позивач так і не отримав.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 з 01.12.2006, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області 01.12.2006.

05.10.2019 на відкритій ділянці місцевості (поле) в с. Дідичі Ківерцівського району було виявлено тіло чоловіка.

За підсумками дослідження судово-медичного експерта Бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоров`я Волинської облдержадміністрації причину смерті невідомої особи чоловічої статі № 455 встановити не виявилось можливим у зв`язку з повним скелетуванням тіла.

30.10.2019 судово-медичним експертом видано довідку форми 106/2 №- для поховання невідомої особи чоловічої статі № НОМЕР_2 , дата смерті липень 2019 року.

16.04.2021 Волинським обласним бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Волинської облдержадміністрації було видане лікарське свідоцтво про смерть №176 остаточне (замість остаточного № 564-2019) про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті липень 2019 року, місце смерті - с. Дідичі Ківерцівського р-ну, причина смерті повне скелетування тіла.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2021 у справі № 161/11034/21 встановлено факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставрів Млинівського р-ну Рівненської обл., смерть якого настала у липні 2019 року в селі Дідичі Ківерцівського району внаслідок повного скелетування тіла.

19.10.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_2 , відповідно до якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отримавши свідоцтво про смерть свого чоловіка, 19.10.2021 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про виплату допомоги на поховання померлого чоловіка.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 22.10.2021 № 0300-0402-8/42647 повідомило позивача про те, що відповідно до статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Оскільки представлені позивачем документи не підтверджують факт здійснення останньою поховання померлого чоловіка, то відсутні підстави для виплати допомоги на поховання.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV).

Згідно з статтею 53 Закону № 1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про поховання та похоронну службу» від 10.07.2003 № 1102, поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. Зазначені документи можуть надаватися за дорученням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка зобов`язалася поховати померлого, іншій юридичній чи фізичній особі.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом. Виконавець може надавати ритуальні послуги, визначені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг. Цей перелік затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з статтею 13 Закону України «Про поховання та похоронну службу» виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, надається допомога на поховання. Розмір допомоги на поховання та порядок її надання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, встановлює Кабінет Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Розмір допомоги на поховання не може бути меншим за розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Статтею 16 Закону України «Про поховання та похоронну службу» визначено, що поховання померлих одиноких громадян, осіб без певного місця проживання, громадян, від поховання яких відмовилися рідні, знайдених невпізнаних трупів здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Відповідно до статті 27 цього Закону кожне поховання та перепоховання померлих реєструється спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі реєстрації поховань померлих, форма якої встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Аналізуючи наведені норми законодавства, апеляційний суд зазначає, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Тобто, виплата вказаної допомоги відповідно до вимог статті 53 Закону № 1058-IV пов`язується з фактом поховання. При цьому, поховання знайдених невпізнаних трупів здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Колегія суддів звертає увагу, що на Ківерцівському кладовищі 21.11.2019 була похоронена невідома особа, що підтверджується довідкою Ківерцівського МВУ ЖКГ від 26.04.2021 № 61. В подальшому, факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дідичі Ківерцівського р-ну, встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2021 у справі № 161/11034/21. Будь-яких доказів про те, що позивач здійснила поховання свого померлого чоловіка, до матеріалів справи не надано. Таким чином, за умови поховання невпізнаних трупів за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, відсутні особи, які здійснили його поховання, а тому підстав для виплати позивачу допомоги на поховання немає. Відтак, апеляційний суд вважає, що відмова ГУ ПФУ у Волинській області у виплаті позивачу допомоги на поховання у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті, у зв`язку із смертю її чоловіка є правомірною.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі № 140/15619/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний