Справа № 400/3454/22
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2022 р. № 400/3454/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, вул. Канатна, 83,м.Одеса,65107,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду із позовом про визнання протиправним рішення Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 26.05.2022 № 43 про відмову їй в призначенні пенсії за віком, яким відмовлено в зарахуванні до стажу періодів роботи з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.10.2007 року по 30.11.2010 року, з 01.01.2012 року по 31.07.2019 року, з 01.08.2021 року по 31.12.2021 року; зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії, з врахуванням висновків суду про незаконність відмови в призначенні пенсії.

Ухвалою суду від 18.07.2021 року за ініціативою суду залучено до участі у справі Головне управління ПФУ в Одеській області в статусі відповідача 2.

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, однак відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, не зараховано до страхового стажу період роботи позивачки з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.10.2007 року по 30.11.2010 року, з 01.01.2012 року по 31.07.2019 року, з 01.08.2021 року по 31.12.2021 року, оскільки відсутня сплата страхових внесків за вказані періоди.

Відповідач 1 позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити та зазначив, що рішення про відмову в призначенні пенсії позивачці прийнято Головним управлінням ПФУ в Одеській області.

Відповідач 2 позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, свою позицію обґрунтовує тим, що позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.10.2007 року по 30.11.2010 року, з 01.01.2012 року по 31.07.2019 року, з 01.08.2021 року по 31.12.2021 року, оскільки в індивідуальних відомостях позивача, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків цим підприємством, то вказаний період роботи на даному підприємстві не зараховано до страхового стажу правомірно.

Суд розглянув справу 16.08.2022 в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в порядку, передбаченому ст.263 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 60-річного віку звернулась до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням від 26.05.2022 № 43 Головне управління ПФУ в Одеській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю страхового стажу. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.10.2007 року по 30.11.2010 року, з 01.01.2012 року по 31.07.2019 року, з 01.08.2021 року по 31.12.2021 року в Первомайському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства, КП "Міськводоканал" в м. Первомайську, у зв`язку з відсутністю сплати внесків страхувальником за вказаний період.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-ІV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1 статті 20 Закону №1058-ІV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, у ч.10 ст. 20 Закону №1058-ІV, вказано, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положень ст.106 Закону № 1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Як свідчать матеріали справи, згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивачка в період часу з 30.10.1999 року і по теперішній час працювала на різних посадах у Первомайському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства, КП "Міськводоканал" в м. Первомайську, що підтверджується копією трудової книжки.

Разом з тим, згідно архівної довідки Архівного відділу апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_1 нараховано заробітну плату у Первомайському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства за період її роботи з квітня по листопад 2004 року, з жовтня 2007 року по листопад 2010 року.

Внаслідок невиконання Первомайським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, КП "Міськводоканал" в м. Первомайську, обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивачка позбавлена соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві у період з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.10.2007 року по 30.11.2010 року, з 01.01.2012 року по 31.07.2019 року, з 01.08.2021 року по 31.12.2021 року, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що несплата Первомайським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства, КП "Міськводоканал" в м. Первомайську за позивача страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду роботи і сум заробітку, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року по справі № 490/12392/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії позивачці прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 992,40 гривень підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Додатково суд роз`яснює, що п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено повернення сплаченої суми судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83,м.Одеса,655) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.05.2022 року № 43 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, НОМЕР_2 ) періоди роботи в Первомайському виробничому управлінні водопровідно-каналізаційного господарства, КП "Міськводоканал" в м. Первомайську з 01.03.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.10.2007 року по 30.11.2010 року, з 01.01.2012 року по 31.07.2019 року, з 01.08.2021 року по 31.12.2021 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком від 19.05.2022 року, з урахуванням висновків суду.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 655) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн сорок коп) гривень.

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко