Справа № 161/8553/22
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8553/22
Провадження № 2-а/161/216/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Фурман Ю.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

05.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом на обґрунтування якого зазначив, що 25.06.2022 року поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Сорочуком С.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 296436, відповідно до якої його було притягнуто доадміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за ч. 3 ст. 121, ст. 125, ч.2 ст. 126 КУпАП (далі оскаржувана постанова). Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що він 25.06.2022 року о 10 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 313 (реєстраційний № НОМЕР_1 ) з причіпом Прагматек (реєстраціний № НОМЕР_2 ), під час зупинки на вимогу працівника поліції згідно постанови КМУ № 1456 від 29.12.2021 року не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, під час перевірки документів було встановлено, що водій не має права на керування даним транспортним засобом, оскільки маса транспортного засобу становить 3500 кг, а маса причіпу 3000 кг необхідна категорія водія BE, а також транспортний засіб не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги п.п. 9.9 «б», 2.1 «а», 31.3 «б» ПДР України. Вважає, що оскаржувана постанова в частині накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., що передбачено ч. 2 ст. 126 КУпАП є незаконною. Зазначає, що він мав повне право керувати зазначеним вище автомобілем, оскільки водійське посвідчення з відкритою категорією СЕ дає можливість керувати вантажним автомобілем (категорія С) з причепом, повна маса якого більше ніж 750 кг., а наявність категорії BE в даній ситуації не потрібна. Разом з тим, при винесенні оскаржуваної постанови працівником поліції було допущено порушення процесуального порядку розгляду справи, зокрема, й щодо його права на захист. Враховуючи наведене, просить суд скасувати дану постанову.

23.07.2022 року представником відповідача було подано відзив на вищевказану позовну заяву. В обгрунтвання своїх заперечень щодо позову зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулось з повним дотриманням матеріальних норм та чинних норм процесуального законодавства. У задоволенні позову просить відмовити.

У судовому засіданні позивач завлені позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП Сорочуком С.І. серії БАВ № 296436 від 25.06.2022 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121, ст. 125, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 25.06.2022 року о 10 год. 10 хв. керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 313 (реєстраційний № НОМЕР_1 ) з причіпом Прагматек (реєстраціний № НОМЕР_2 ), під час зупинки на вимогу працівника поліції згідно постанови КМУ № 1456 від 29.12.2021 року не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, під час перевірки документів було встановлено, що водій не має права на керування даним транспортним засобом, оскільки маса транспортного засобу становить 3500 кг, а маса причіпу 3000 кг необхідна категорія водія BE, а також транспортний засіб не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги п.п. 9.9 «б», 2.1 «а», 31.3 «б» ПДР України.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову незаконною в частині накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., що передбачено ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією до ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, обов`язок доказування правомірності свого рішення суб`єктом владних повноважень жодним чином не свідчить про звільнення позивача від обов`язку доведення тих обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Зокрема, підстави, за існування яких сторона у справі звільняється від доказування, визначені ч. 1 ст. 78 КАС України.

Із наведеного слідує, що на сторону позивача законодавець покладає обов`язок обґрунтувати заявлені позовні вимоги належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а суб`єкт владних повноважень повинен довести правомірність свого рішення, шляхом спростування наведених у позовній заяві обставин.

У своєму позові позивач зазначає про ту обставину, що він має право керувати зазначеним вище автомобілем, оскільки водійське посвідчення з відкритою категорією СЕ дає можливість керувати вантажним автомобілем (категорія С) з причепом, повна маса якого більше ніж 750 кг., а наявність категорії BE в даній ситуації не потрібна.

Однак, з вищевказаними доводами погодитися не можливо з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше (змінено 11.11.2020);

В1 квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів (змінено 11.11.2020);

В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

C призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

BE, C1E, CE, D1E, DE состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

T трамваї та тролейбуси.

Як вбачається зі свідоцтва серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 313 (реєстраційний № НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 до винесення відносно нього оскаржуваної постанови, повна маса (дозволена максимальна маса) вказаного автомобіля становить 3500 кг., тобто для керування таким транспортним засобом необхідна наявність категорії «В».

Факт керування транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 313 (реєстраційний № НОМЕР_1 ), до якого був під`єднаний причіп Прагматек (реєстраціний № НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 не оспорює.

Тобто, право керування составом транспортного засобу, дозволена максимальна маса якого не перевищує 3500 кілограмів та причепу, повна маса якого перевищує 750 кілограмів, має водій, в якого наявна категорія «ВЕ».

Варто зауважити, що для керування будь-яким іншим составом транспортних засобів з тягачем та причепом, необхідна наявність відповідних категорій, які в розумінні п. 2.13 ПДР у виключній формі співвідносяться із видом транспортного засобу, його максимальною масою, кількістю сидячих місць тощо.

У свою чергу, як вбачається із посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 25.05.2022 року, виданого ОСОБА_1 , в позивача наявне право на керування транспортними засобами із категоріями «В1», «В», «С1», «С», «СЕ», однак категорія «ВЕ», наявність якої була необхідна для права керування транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 313 (реєстраційний № НОМЕР_1 ), до якого був під`єднаний причіп Прагматек (реєстраціний № НОМЕР_2 ) - відсутня.

Ізнаведеного слідує, що ОСОБА_1 мав би право керувати автомобілем з напівпричепом виключно за наявності у нього категорії «ВЕ», однак таку категорію на право керування транспортними засобами останній не отримував.

Відтак, фабула оскаржуваної постанови відповідає дійсним обставинам справи, а доводи про зворотне є жодним чином необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви ОСОБА_1 до УПП у Волинській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення без задоволення.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за ним.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук