Справа № 580/2874/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

15 серпня 2022 року

м. Київ

справа №580/2874/21

адміністративне провадження № К/990/18967/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року у справі за позовом Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» до Управління Державної служби з питань праці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

У С Т А Н О В И В:

Гаражно-будівельний кооператив "Сирена" звернувся до суду з позовною заявою до Управління Державної служби з питань праці у Черкаській області, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Управління Держпраці у Черкаській області Жаркової М.В. №ЧК-65/454/НД/1/СПТДФС-17 від 02 квітня 2021 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" задоволено.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Управління Держпраці у Черкаській області Жаркової М.В. №ЧК-65/454/НД/1/СПТДФС-17 від 02 квітня 2021 року.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Управління Держпраці в Черкаській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження. Скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року, залишити в силі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року.

Поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржник обґрунтовує тим, що копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року отримано скаржником 23 червня 2022 року, що підтверджується копією поштового конверта 043) та інформацією із сайту пошукових відстежень АТ «Укрпошта».

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із тим, що оскаржуваною постановою до позивача застосовано штраф за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, а саме: за ненадання документів за вимогами відповідача від 08 лютого 2021 року та від 16 лютого 2021 року.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої та підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказані підстави мотивує тим, що судом апеляційної інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, застосовано положення частини другої статті 265 КЗпП України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 200/11885/18-а, від 23 квітня 2020 року у справі № 804/1671/17, від 16 липня 2020 року у справі № 522/6990/17, від 30 липня 2021 року у справі № 420/2432/19, від 15 червня 2021 року у справі № 826/7706/17 щодо умов за яких дії (бездіяльність) суб`єктів господарювання вважається створенням перешкод у здійснення територіальними органами Держпраці контролюючих заходів і відповідно наявності підстав для накладення штрафу, передбаченого абзацом 8 частини другої статті 265 КЗпП України. Ззаначає, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастовочої практики.

Колегія суддів критично оцінює наведені скаржником правові висновки, оскільки вони мають інші обставини та стосуються ненадання документів на вимогу контролюючого органу, що в подальшому позбавило останнього можливості провести захід контролю, тоді як у справі № 580/2874/21 позивачем було надано документи на вимогу відповідача, проте надіслано їх поштою та отримано відповідачем на наступний день після проведення перевірки.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Скаржник в касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Управління Держпраці у Черкаській області про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та поновити Управлінню Держпраці у Черкаській області строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року.

3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Держпраці у Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2022 року у справі за позовом Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» до Управління Державної служби з питань праці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

4. Надіслати Управлінню Держпраці у Черкаській області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя Т.Г. Стрелець