Справа № 380/17041/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/17041/21 пров. № А/857/8510/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року (головуючий суддя Кравців О.Р., розглянуто в письмовому провадженні в м. Львів) у справі № 380/17041/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.10.2019 №1903/03.10-10 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.04.2021 №93 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи з 01.11.1984 по 01.04.1997 у ДП Львівський автобусний завод (ВАТ Львівський автобусний завод), з 02.04.1997 по 04.10.2007 на ДП «ЛАЗ Інструмент» (ВАТ ЛАЗ-Інструмент), з 05.10.2007 по 20.01.2009 на ТзОВ Львівський завод інструментів та вирішити питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з урахуванням оцінки наданої судом у рішенні; у задоволенні інших вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

27.04.2022 (вх. № 3001) на адресу суду першої інстанції надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.

Додатковим рішенням від 29 квітня 2022 року Львівським окружним адміністративним судом заяву представника позивача задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Задовольняючи частково заяву позивача суд першої інстанції виходив з принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, з врахуванням, що розгляд справи розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, та беручи до уваги той факт, що позовні вимоги задоволено частково. Відтак суд вважав за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 3000,00 грн.

Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить скасувати додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.01.2022 у справі № 380/17041/21 повністю.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу. З підстав, зазначених у відзиві просить у задоволені апеляційної скарги відмовити.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Згідно 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наведеного слідує, що в підтвердження здійсненої правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування зазначених витрат.

Згідно матеріалів справи представник позивача у позові заявив орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн., у поданій заяві від 27.04.2022 р. просить стягнути на користь позивача 6000,00 грн. На доказ понесених витрат подав до суду наступні документи (копії): - свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1250; - ордер на надання правової допомоги серія ЛВ №011862; - договір про надання правничої допомоги від 23.07.2021; - акт про надання правничої допомоги від 21.04.2022, відповідно до якого вартість наданої виконавцем клієнту правничої допомоги станом на 21.04.2021 складає 6000,00 грн. з розрахунку 500,00 грн. за одну людино-годину.

З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включив до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, ,316,325, 329, 382 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі № 380/17041/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний