Справа № 440/12923/21
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/12923/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Садошенко А.П.,

представників позивача - Архіпенка О.І., Сідліченка В.В.,

представника відповідача - Гизили Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне акціонерне товариство "Полтавський турбомеханічний завод" (надалі також ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач; ГУ ДПС у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 19 липня 2021 року №1, №1, №1, №1, №1.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є акт від 10.06.2021 №4067/16-31-07-01-10/00110792 про результати документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод". Позивач вважає висновки акту від 10.06.2021 №4067/16-31-07-01-10/00110792 помилковими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки господарські операції з контрагентами ТОВ "Алекспро", ТОВ "Схід Алекс" носили товарний характер та повністю відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача на підставі первинних документів, оформлених у відповідності до чинного законодавства. Щодо не відображення у складі доходів за 2020 рік вартості проведених орендарем ТОВ "ПРЗЗТ" ремонтних (поліпшення) та будівельних робіт зазначено, що фактично орендні відносини між позивачем та ТОВ "ПРЗЗТ" не припинялось, тому позивач вважає, що відсутні підстави для відображення у складі доходів за 2020 рік вартості проведених орендарем ТОВ "ПРЗЗТ" ремонтних та будівельних робіт щодо основних засобів, що належать позивачу на праві приватної власності. Позивач не погоджується з висновками перевірки щодо завищення податкових зобов`язань по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 , посилаючись на те, що податкова накладна №2237 від 12.11.2019 була зареєстрована позивачем у ЄРПН та грошові кошти в сумі 20000 грн. перераховані до Державного бюджету України шляхом списання з електронного рахунку ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод". Позивач вважає помилковими висновки контролюючого органу про заниження податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, посилаючись на те, що є власником цілісного майнового комплексу, споруди якого є будівлями промисловості, тому вважає, що будівлі промисловості, які у перевіряємому періоді були передані позивачем в оренду ТОВ "ПРЗЗТ", не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі п.п. "є" п.п. 266.2.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/12923/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 11:30 24 листопада 2021 року, витребувано докази від відповідача та встановлено строк для їх надання до суду.

08 листопада 2021 року до суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Полтавській області на позовну заяву /том 2 а.с. 58-66/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на висновки акту від 10.06.2021 №4067/16-31-07-01-10/00110792 про результати документальної планової виїзної перевірки ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод". Зазначає про відсутність реального виконання договорів, укладених з ТОВ "Алекспро", ТОВ "Схід Алекс", та про безтоварний характер цих угод. Вказує, що у порушення вимог законодавства України позивачем у 2020 році не відображено у бухгалтерському обліку вартість здійснених орендарем ТОВ "ПРЗЗТ" ремонтних (поліпшення) та будівельних робіт основних засобів, що належать позивачу, після їх повернення орендодавцю ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" 20.05.2020 актами приймання-передачі (повернення) об`єктів оренди. Пояснює, що позивачем занижено податкові зобов`язання з ПДВ на обсяги реалізації ПАТ "Запоріжжяобленерго" та ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 28601 грн. внаслідок не включення відповідних сум ПДВ до складу податкових зобов`язань позивача, зокрема, за вересень 2019 року - на суму ПДВ 8601 грн. та за листопад 2019 року - на суму ПДВ 20000 грн. Відповідач вважає, що позивачем занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, посилаючись на те, що позивачем у перевіряємому періоді відповідні будівлі були передані в оренду ТОВ "ПРЗЗТ", а не використовувалися ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" для промислового виробництва, тому позивач не був звільнений від сплати цього податку.

24 листопада 2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву /том 2 а.с. 245-247/, у якій зазначено, що відзив на позовну заяву необґрунтований, висновки контролюючого органу про встановлені порушення помилкові, а податкові повідомлення-рішення, які є предметом спору, підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Ухвалами суду від 24 листопада 2021 року витребувано докази та на підставі п. 4 ч. 6 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву у підготовчому засіданні.

Ухвалами суду від 20 січня 2022 року витребувано докази та встановлено строк для їх надання до суду, продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять календарних днів, на підставі п. 4 ч. 6 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву у підготовчому засіданні до 14:30 27 січня 2022 року.

Ухвалами суду від 27 січня 2022 року витребувано від відповідача додаткові докази та запропоновано позивачу надати додаткові докази у строк до 04 лютого 2022 року, на підставі п. 4 ч. 6 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву у підготовчому засіданні до 10:00 15 лютого 2022 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представники позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судових засіданнях проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" (ідентифікаційний код 00110792) зареєстроване як юридична особа, має право на здійснення таких видів діяльності: 28.99 Виробництво машин і устаткування спеціального призначення, н.в.і.у, 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, 28.11 Виробництво двигунів і турбін, крім авіаційних, автотранспортних і мотоциклетних двигунів, 36.00 Забір очищення та постачання води, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, а також зареєстроване платником податку на додану вартість з 27.06.1997 /том 3 а.с. 12-22/.

Посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області на підставі наказів ГУ ДПС у Полтавській області від 06.04.2021 №824-П /том 2 а.с. 68/, від 18.05.2021 №1160-П /том 2 зворот а.с. 68/ та направлень від 12.04.2021 №1184, №1185, №1186 /том 2 а.с. 69/ проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод", за результатами якої складено акт від 10.06.2021 №4067/16-31-07-01-10/00110792 /том 1 а.с. 30-80, том 2 а.с. 78-127а/.

У акті перевірки від 10.06.2021 №4067/16-31-07-01-10/00110792 зафіксовано порушення ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод":

1) п. 44.1 ст. 44, абз. б пп. 14.1.13, пп. 14.1.36, пп. 14.1.191, абз. «в» пп. 14.1.185, пп. 14.1.231, 14.181, п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ із змінами та доповненнями, п.6, п.7, п.8, п.14, п. 33 П(С)БО 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.09 2019 № 379, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за №288/4509, п.5, п. 10, п.21 П(С)БО 15 «Дохід» (розділу «Визнання та класифікація доходу»), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, п. 8 П(С)БО 14 "Оренда", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.07 2000 № 181, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2000 за №487/4708, п.3, п.5, п.20, п.21, п.28-31, 40, 53 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 №561, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 р. за №893/4186 із змінами та доповненнями, ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року за №996-ХІV із змінами та доповненнями, п.1.2, п.2.1, п.2.2, 2.13, 3.1, 3.5, 3.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, за рахунок яких підприємством завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування за 2018 рік на суму 494280 грн. та занижено податок на прибуток на суму 2716253 грн., в тому числі за періоди: І квартал 2019 року на суму 106291 грн.; півріччя 2019 року на суму 114410 грн.; 3 квартали 2019 року на суму 126318 грн.; 2019 рік на суму 145803 грн.; півріччя 2020 року на суму 2570451 грн.; 2020 рік на суму 2570451 грн. Всього на суму 2716253 грн.;

2) пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, пп.14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187 п. 188.1 ст.189, п. 198.1, п.198.2, абзацу 1-2 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, ст. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України №996-ХІV, п. 1.2, п. 2.1, п. 2.2, п. 2.13, п. 3.5, п. 3.7 Положення №88, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №217, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 134339 грн., в тому числі по періодах: за січень 2018 на суму 3608 грн., за березень 2018 на суму 10825 грн., за червень 2019 на суму 112689 грн., за липень 2019 на суму 4210 грн., за серпень 2019 на суму 3007 грн., та завищено суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, які зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника податків (рядок 21 декларації) за грудень 2020 року на суму 56266 грн.;

3) пп. 266.1.1 п.266.1, пп.266.2.1 п.266.2, пп.266.3.1 пп.266.3.3 п.266.3, пп.266.5.1. п.266.5, п.п.266.7.5 п.266.7, пп.266.9.1 п.266.9, ст.266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 195340,56 грн., в тому числі за 2018 рік - на суму 68850,08 грн., за 2019 рік - на суму 126490,48 грн.;

4) абз. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями та встановленого Порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 №49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2014 за №228/25005 та Наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 за №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556. Платнику необхідно по закінченню перевірки надати до органу ДПС коригування податкових розрахунків за формою 1-ДФ за 1-4 квартали 2018, 1-4 квартали 2019, 1-4 квартали 2020.

5) статті 2 Закону України від 23.09.94 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" із змінами та доповненнями стосовно несвоєчасного надходження товару при виконанні імпортного контракту: контракт №2015/034 від 12.10.2015 з доповненнями специфікаціями, укладений з CZECH PRECISION FORGE a.s., Чеська Республіка: в сумі 27920,00/868579,92 грн. на 59 днів (з 07.11.17р. по 04.01.18р.); Актом позапланової документальної виїзної перевірки АТ "Полтавський турбомеханічний завод" (податковий номер 00110792) від 27.03.2018 № 395/16-31-14-02-08/00110792 з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.01.16 по 05.03.18 нараховано пеню в сумі 153 787,85 грн., яка сплачена до держаного бюджету;

6) статті 1 Закону України від 23.09.94 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" із змінами та доповненнями, стосовно несвоєчасного надходження валютної виручки при виконанні експортного контракту: контракт №217001 від 25.11.2016р. з доповненнями специфікаціями, укладений з ТОВ "Завод Орелкомпресормаш", Російська Федерація: в сумі 661896,60 рос.руб. на 7 днів ( з 13.03.18 по 19.03.18); в сумі 64990,00 рос.руб. на 6 днів ( з 14.03.18 по 19.03.18); в сумі 536719,60 рос.руб. на 1 день (25.04.2018).

- статті 2 Закону України від 23.09.94 № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті " із змінами та доповненнями, стосовно несвоєчасного надходження товару при виконанні імпортного контракту: контракт № 2017/006 від 08.02.2017р. з доповненнями специфікаціями, укладений з Волгодонский енергомеханічний завод ООО Російська Федерація: в сумі 1000000,00 рос.руб. на 7 днів (з 26.03.18 по 01.04.18р.). Актом позапланової документальної виїзної перевірки АТ "Полтавський турбомеханічний завод" (податковий номер 00110792) від 28.08.2018 №1122/16-31-14-02-08/00110792 з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.01.18 по 16.08.18 нараховано пеню в сумі 17247,87 грн., яку сплачено до держаного бюджету;

7) частини 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VІІІ "Про валюту і валютні операції" із змінами та доповненнями стосовно несвоєчасного надходження валютної виручки при виконанні експортного контракту: №219003 від 15.01.2019, укладеного з неризедентом МАYDONE Polska: в сумі 14092,00 Євро на 16 днів (з 29.02.2020 по 15.03.2020). Документи, що підтверджують обставини, визначені п. 112.8 ст. 112, ст. 112-1 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями) в ході перевірки не надано.

Не погодившись з висновками акту перевірки від 10.06.2021 №4067/16-31-07-01-10/00110792, позивач подав заперечення від 25.06.2021 №12/16-002917 на акт перевірки /том 1 а.с. 81-91, том 2 а.с. 154-165/, за результатами розгляду яких надано відповідь листом ГУ ДПС у Полтавській області "Про надання відповіді на заперечення" від 12.07.2021 №24898/6/16-31-07-01-18, у якому зазначено, що у зв`язку з арифметичними та технічними помилками, вважати правомірними зміни в акті перевірки від 10.06.2021 №4067/16-31-07-01-10/00110792 на наступних сторінках:

1) ст. 45 п.3.1.1.2 «Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток підприємств» викласти в такій редакції:

За період з 01.01.2018 по 31.12.2020 АТ «Полтавський турбомеханічний завод» задекларовано податок на прибуток підприємств у сумі 8587545 грн.

Перевіркою повноти визначення об`єкта оподаткування з податку на прибуток встановлено:

- завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування за 2018 рік - на суму 494280 грн., за три квартали 2019 - на 701765 грн.;

- заниження податку на прибуток на суму 2716253 грн., в тому числі за періоди: 2019 рік на суму 145802 грн.; півріччя 2020 року на суму 2570451 грн.; три квартали 2020 року на суму 2570451 грн.; 2020 рік на суму 2570451 грн. Всього на суму 2716253 грн.

2) ст. 72 п. 3.1.2.3. «Висновок щодо повноти декларування податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню», абзац 2 викласти в такій редакції:

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість (визначення суми податку, що підлягає (підлягала) бюджетному відшкодуванню) за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 встановлено заниження податку на додану вартість на суму 134339 грн., в тому числі по періодах: за січень 2018 на суму 3608 грн., за березень 2018 на суму 10825 грн., за червень 2018 на суму 37217 грн., за травень 2019 на суму 4489 грн., за червень 2019 на суму 70983 грн., за липень 2019 на суму 4210 грн., за серпень 2019 на суму 3007 грн., завищення суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника податків (рядок 21 декларації) за грудень 2020 року на суму 56266 грн.

Розрахунок сум завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування по податку на прибуток, заниження податку на прибуток, заниження податку на додану вартість та завищення суми від`ємного значення ПДВ звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за результатами розгляду заперечення додається до відповіді на заперечення на 3-х аркушах.

З урахуванням всіх аргументів та зауважень, які були наведені АТ «Полтавський турбомеханічний завод» та долучених платником податків копій документів, висновки акта перевірки від 10.06.2021 № 4067/16-31-07-01-10/00110792 викладено в наступній редакції:

Перевіркою встановлено порушення АТ «Полтавський турбомеханічний завод» :

1) п. 44.1 ст. 44, абз. б пп. 14.1.13, пп. 14.1.36, пп. 14.1.191, абз. «в» пп. 14.1.185, пп. 14.1.231, п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 «Податкового кодексу України» від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями, п.6, п.7, п.8, п.14, п. 33 П(С)БО 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.09.2019 №379, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за №288/4509, п.5, п.10, п.21 П(С)БО 15 «Дохід» (розділу «Визнання та класифікація доходу»), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, п. 8 П(С)БО 14 "Оренда", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.07 2000 № 181, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2000 за №487/4708, п.3, п.5, п.20, п.21, п.28-31, 40, 53 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 р. за №893/4186 із змінами та доповненнями, ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року за №996-ХІV із змінами та доповненнями, п.1.2, п.2.1, п.2.2, 2.13, 3.1, 3.5, 3.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, за рахунок яких підприємством завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування за 2018 рік - на суму 494280 грн., за 2019 рік - на 701765 грн.;

та занижено податок на прибуток на суму 2716253 грн., в тому числі за періоди: 2019 рік на суму 145802 грн.; півріччя 2020 року на суму 2570451 грн.; три квартали 2020 року на суму 2570451 грн.; 2020 рік на суму 2570451 грн. Всього на суму 2716253 грн.

2) пп. 14.1.36. пп. 14.1.181, пп.14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, п. 188 ст.188, п. 198.1, п.198.2, абзацу 1-2 п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, ст. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України №996-ХIV, п. 1.2, п. 2.1, п. 2.2, п. 2.13, п. 3.5, п. 3.7 Положення №88, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 134339 грн., в тому числі по періодах: за січень 2018 на суму 3608 грн., за березень 2018 на суму 10825 грн., за червень 2018 на суму 37217 грн., за травень 2019 на суму 4489 грн., за червень 2019 на суму 70983 грн., за липень 2019 на суму 4210 грн., за серпень 2019 на суму 3007 грн., завищення суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника податків (рядок 21 декларації) за грудень 2020 року на суму 56 266 грн.

3) пп. 266.1.1 п.266.1, пп.266.2.1 п.266.2, пп.266.3.1 пп.266.3.3 п.266.3, пп.266.5.1. п.266.5, п.п.266.7.5 п.266.7, пп.266.9.1 п.266.9, ст.266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму на суму 95 246,38 грн., в тому числі за 2018 рік -41695,92 грн., за 2019 рік - 53550,46 грн.

19.07.2021 ГУ ДПС у Полтавській області на підставі акту перевірки від 10.06.2021 № 4067/16-31-07-01-10/00110792 прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" №1, яким ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" на загальну суму 2752703,50 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 2716253 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 36450,50 грн. /том 1 а.с. 101-103/;

- податкове повідомлення-рішення форми "П" №1, яким ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток по періодах по декларації № від 19.04.2021 за 3 квартали 2019 у загальному розмірі 701765 грн. /том 1 а.с. 105-106/;

- податкове повідомлення-рішення форми "В4" №1, яким ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість по декларації № від 19.01.2021 на суму 56266 грн. /том 1 а.с. 108-109/;

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" №1, яким ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості" на загальну суму 119057,98 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 95246,38 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 23811,60 грн. /том 1 а.с. 111-112/;

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" №1, яким ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 167923,75 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 134339 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 33584,75 грн. /том 1 а.с. 114-115/.

Копії розрахунків штрафних санкцій до наведених вище податкових повідомлень-рішень наявні у матеріалах справи /том 1 а.с. 104, 107, 110, 113, 116/.

Детальні розрахунки до спірних податкових повідомлень-рішень із поясненнями відповідача також наявні у матеріалах справи /том 10 а.с. 87-88, том 11 а.с. 99-100/.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області від 19 липня 2021 року №1, №1, №1, №1, №1 позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДПС України /том 1 а.с. 117-139/.

Рішенням ДПС України від 30.09.2021 №22256/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 19 липня 2021 року №1, №1, №1, №1, №1, а скаргу - без задоволення /том 1 а.с. 140-151/.

Рішення ДПС України від 30.09.2021 №22256/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги позивач отримав 07.10.2021 /том 1 а.с. 152-153/.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Полтавській області від 19 липня 2021 року №1, №1, №1, №1, №1 та 13.10.2021 звернувся до суду позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню ГУ ДПС у Полтавській області від 19 липня 2021 року №1, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI, який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 10.1.1 пункту 10 статті 10 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до місцевих податків належить податок на майно.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).

Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

Сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.

Обираючи за вихідне поняття «промисловість», у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції.

Наданням пільги щодо сплати податку, звільненням від сплати податків, держава має на меті встановлення певного рівня соціального або економічного захисту відповідної категорії платників податків.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Суд вважає, що такий підхід у розумінні норми, про яку йдеться, випливає з того, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.

Таким чином, застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 17.02.2020 у справі №820/3556/17 та у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №520/4480/19, які в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин.

ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" є власником нерухомого майна - виробничих будівель за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, буд. 2 /том 1 а.с. 71/, яке у 2018-2019 роках було передано та перебувало в оренді ТОВ "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки" (надалі - ТОВ "ПРЗЗТ") на підставі:

- договору оренди частини нерухомого майна №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018 від 22.01.2018, за умовами якого орендодавець (ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод") передає, а орендар (ТОВ "ПРЗЗТ") приймає у відповідності до умов даного договору у тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 2500 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2, цільове призначення об`єкта оренди: виробниче приміщення, договір набирає чинності з 22 січня 2018 року та діє до 22 січня 2020 року включно /том 1 а.с. 154-161/ та акту приймання-передачі об`єкту оренди в орендне користування від 15.02.2018 /том 1 а.с. 162/;

- договору оренди частини нерухомого майна №ПТМЗ_2019прим/3 від 01.09.2019, за умовами якого орендодавець (ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод") передає, а орендар (ТОВ "ПРЗЗТ") приймає у відповідності до умов даного договору у тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 18,1 кв.м., яке розташоване на третьому поверсі будинку лит. "Д-3", №203 за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2, цільове призначення об`єкта оренди: офісне приміщення, договір набирає чинності з 01 вересня 2019 року та діє до 31 серпня 2021 року включно /том 1 а.с. 204-211/ та акту приймання-передачі об`єкту оренди в орендне користування від 01.09.2019 /том 1 а.с. 212/;

- договору оренди частини нерухомого майна №ПТМЗ_2018прим/1 від 23.02.2018, за умовами якого орендодавець (ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод") передає, а орендар (ТОВ "ПРЗЗТ") приймає у відповідності до умов даного договору у тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 17,2 кв.м., яке розташоване на третьому поверсі будинку лит. "Д-3", №204 за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2, цільове призначення об`єкта оренди: офісне приміщення, договір набирає чинності з 01 лютого 2018 року та діє до 31 грудня 2018 року включно /том 1 а.с. 180-188/ та акту приймання-передачі об`єкту оренди в орендне користування від 23.02.2018 /том 1 а.с.189/;

- договору оренди частини нерухомого майна №ПТМЗ_2018прим від 01.02.2018, за умовами якого орендодавець (ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод") передає, а орендар (ТОВ "ПРЗЗТ") приймає у відповідності до умов даного договору у тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 34,3 кв.м., яке розташоване на третьому поверсі будинку лит. "Д-3" за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2, цільове призначення об`єкта оренди: офісне приміщення, договір набирає чинності з 01 лютого 2018 року та діє до 31 грудня 2018 року включно /том 1 а.с. 167-174/, акту приймання-передачі об`єкту оренди в орендне користування від 01.02.2018 /том 1 а.с.175-176/, додаткової угоди від 23.02.2018 до договору оренди частини нерухомого майна №ПТМЗ_2018прим від 01.02.2018, згідно якої внесено зміни до п. 1.1. договору, а саме викладено його в наступній редакції: "пункт 1.1 орендодавець передає, а орендар приймає у відповідності до умов даного договору у тимчасове платне користування нежитлове приміщення №220а ливарного корпусу з побутовими приміщеннями та наземним переходом площею 34,3 м.кв." /том 1 а.с. 179/.

У ході розгляду заперечень на акт перевірки контролюючим органом було прийнято до уваги надану до заперечень додаткову угоду від 01.08.2018 до договору від 25.07.2018 №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018/2 /том 1 а.с. 203/, яку не було надано в ході проведення перевірки та з огляду на те, що відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 року №507, виробничий майданчик не належить до будівель промисловості, порушення стосовно заниження податку на нерухоме майно, відмінне віл земельної ділянки площею 3500 м2 на суму 100094,17 грн., в даній частині спростовано, про що зазначено у листі ГУ ДПС у Полтавській області від 12.07.2021 №24898/6/16-31-07-01-18 /том 1 а.с. 92-99/.

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 до групи (код 125) "Будівлі промислові та склади" належить клас (код 1251) "Будівлі промислові", який включає криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням.

Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29 листопада 2010 року №530 (далі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що протягом 2018-2019 років приміщення, що знаходяться за адресою м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2 передані позивачем (орендодавцем) ТОВ "ПРЗЗТ" (орендареві) за наведеними вище договорами оренди частини нерухомого майна.

Таким чином, нерухоме майно, власником якого у перевіряємову періоду є позивач, не використовувалося позивачем за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду), натомість, використовувалося для передачі в оренду третій особі (вид діяльності-надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, клас 68.20 за ДК 009:2010).

Зважаючи на викладене вище, суд не приймає доводи позивача щодо розповсюдження на нього пільги, встановленої пунктом є п.п. 266.2.2 п. 266.2. ст. 266 Податкового кодексу України та погоджується з доводами відповідача про те, що ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який нараховується на виробничі приміщення, що здавались платником в оренду ТОВ "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки" на суму 95246,38 грн., в тому числі за 2018 рік - 41695,92 грн., за 2019 рік - 53550,46 грн.

Розрахунок контролюючим органом суми податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, наведено в акті перевірки /том 1 а.с. 73-74/ та приймається судом до уваги, за винятком сум податку на нерухоме майно за 2018 рік - 27154,17 грн. та за 2019 рік - 72940 грн. по об`єкту: частина нежитлового приміщення загальною площею 3500 м.кв., висновки щодо яких були виключені самим контролюючим органом за результатами розгляду заперечень на акт перевірки, про що зазначено у листі ГУ ДПС у Полтавській області від 12.07.2021 №24898/6/16-31-07-01-18 /том 1 а.с. 92-99/.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що орендар ТОВ "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки" використовував вказані нежитлові будівлі для промислового виробництва, оскільки такі доводи не спростовують факт не використання позивачем вказаного приміщення для власного промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду), а також не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із п.п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування. (п.п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України).

Доказів на підтвердження обставин, що пом`якшують відповідальність особи, позивачем до контролюючого органу та до суду не надано.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що контролюючий орган при визначенні позивачу ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, за наявності підстав для нарахування позивачу, як власнику нежитлової нерухомості, що є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податкового зобов`язання за 2018, 2019 роки, а отже, податкове повідомлення-рішення від 19.07.2021 №1, прийняте ГУ ДПС у Полтавській області на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та обґрунтовано.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 19 липня 2021 року №1, від 19 липня 2021 року №1, від 19 липня 2021 №, від 19 липня 2021 року №1, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 135.1 ст.135 ПК України передбачено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

За приписами п. 136.1 ст. 136 ПК України базова (основна) ставка податку становить 18 відсотків.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта.

Пунктом 138.2 ст. 138 ПК України встановлено, що фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті; на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта; на суму дооцінки основних засобів або нематеріальних активів у межах попередньо віднесених до витрат уцінки відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів у межах попередньо віднесених до витрат втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму первісної вартості придбання або виготовлення окремого об`єкта невиробничих основних засобів або невиробничих нематеріальних активів та витрат на їх ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення, у тому числі віднесених до витрат відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі продажу такого об`єкта невиробничих основних засобів або нематеріальних активів, але не більше суми доходу (виручки), отриманої від такого продажу.

Відповідно до п.п. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 ПК України фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на створення забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Підпунктом 139.1.2 п. 139.1 ст. 139 ПК України встановлено, що фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму використання створених забезпечень (резервів) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), сформованого відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму коригування (зменшення) забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) на відпустки працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно п. 2 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, норми цього Положення (стандарту) застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

Відповідно до пункту 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Пунктом 9 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" встановлено, що не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: 9.1. Платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо. 9.2. Попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг. 9.3. Погашення одержаних позик. 9.4. Інші зменшення активів або збільшення зобов`язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту). 9.5. Витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку. 9.6. Балансова вартість валюти.

Відповідно до п. 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.п. "в" п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З огляду на викладені положення Податкового кодексу України, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати податкову накладну, складену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, видану на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений (призначені) для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зважаючи на зміст наведеної норми процесуального права та враховуючи, що вимоги заявленого позову полягають у визнанні протиправними та скасуванні податкових повідомлень-рішень, предметом доказування у цій справі є, зокрема, обставини, які свідчать про обґрунтованість чи безпідставність їх винесення та наявність чи відсутність порушень позивачем законодавчих приписів, у тому числі, реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на формування податкового кредиту, від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають позивачу право на податковий кредит.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09.08.2017 між позивачем (покупець) та ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" (постачальник) укладено договір поставки №4 /том 3 а.с. 106-112/, за умовами якого на умовах, в порядку та строки, визначені цим договором, постачальник зобов`язується протягом терміну дії договору поставляти й передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати майно (далі - товар), перелік і кількість якого визначається специфікаціями, які з моменту підписання сторонами та проставляння печаток сторін (при наявності) є невід`ємною частиною цього договору. Специфікації повинні мати посилання на цей договір.

Згідно з пунктами 2.1-2.2 договору загальна сума договору визначається сумарною вартістю товару згідно підписаних сторонами специфікацій. Ціна товару, що поставляється покупцю є договірною і вказується для кожної позиції в специфікаціях.

Вартість товару погоджена сторонами в специфікації включає вартість пакування, маркування та транспортування згідно умов поставки, передбачених договором. Орієнтована сума договору становить 499000 грн. з ПДВ.

Оплата партії товару, передбаченої конкретною специфікацією, здійснюється в порядку, на умовах та в строки, визначені такою специфікацією.

Відповідно до пунктів 3.1-3.3 договору поставка партії товару, передбаченої конкретною специфікацією, здійснюється в порядку, на умовах та у строки, визначені такою специфікацією.

Умови поставки партії товару визначаються згідно Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів ІНКОТЕРМС у редакції 2010 р. та вказуються сторонами у специфікаціях. У момент передачі товару постачальник зобов`язаний надати покупцеві наступні товаросупроводжувальні документи: рахунок-фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортну (залізничну) накладну; сертифікат якості та/або сертифікат відповідності.

Постачальник зобов`язаний протягом трьох днів від дати виникнення обов`язку щодо складання податкової накладної та/або розрахунку корегування до податкової накладної надати покупцю податкову накладну та/або розрахунок корегування до податкової накладної, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису уповноваженої платником особи у порядку, визначеному законодавством. В момент передачі податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної вона повинна бути складена згідно вимог ст. 187, 201 Податкового кодексу України та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рахунок-фактура повинен містити номер та дату договору, номер та дату специфікації.

ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" зареєстроване як юридична особа 30.01.2012 та має право, зокрема, на здійснення таких видів діяльності як 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт /том 3 а.с. 29-41/.

ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" зареєстровано платником податку на додану вартість з 19.04.2012 /том 3 а.с. 32/.

Відповідно до приписів 1 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, факт здійснення господарських операцій повинен підтверджуватися первинними документами (накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), тощо), які містять відомості про такі господарські операції та повинні відповідати вимогам частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність".

Факт здійснення господарської операції з поставки товару ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" за договором поставки №4 від 09.08.2017 підтверджується видатковою накладною №РН-0000022 від 10.05.2018 на ферохром 0,05 кількістю 1400 кг на загальну суму 189000 грн., у тому числі ПДВ - 31500 грн. /том 3 а.с. 115/, яка оформлена у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність".

Факт поставки товару з м. Костянтинівка Донецької області до м. Полтава підтверджується експрес-накладною ТОВ "Нова Пошта", яка надавалася позивачем до перевірки /том 1 зворот а.с. 45/ та копія якої наявна у матеріалах справи /том 3 а.с. 117/.

В якості контактної особи відправника у експрес-накладній зазначено ОСОБА_2 , яка є одним із засновників ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /том 7 а.с. 15-16/.

Отриманий товар оприбутковано позивачем по бухгалтерському обліку, що підтверджується прибутковою накладною №2040 від 11.05.2018 /том 3 а.с. 114/, карткою рахунку 201 за 2018 рік /том 3 а.с. 140-141/, карткою рахунку 631 за січень 2018 р.-грудень 2018 р. /том 3 а.с. 124/.

На виконання умов укладеного договору поставки №4 від 09.08.2017 ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" складено та надано позивачу рахунок-фактуру №СФ-0000025 від 10.05.2018 на ферохром 0,05 кількістю 1400 кг на загальну суму 189000 грн., у тому числі ПДВ - 31500 грн. /том 3 а.с. 116/, а також витяг із сертифікату якості №27 від 10.05.2018 /том 3 а.с. 119/.

ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" виписано податкову накладну №23 від 10.05.2018 на ферохром 0,05 кількістю 1400 кг на загальну суму 189000 грн., у тому числі ПДВ - 31500 грн. /том 3 а.с. 118/.

На підставі цієї податкової накладної позивачем включено до складу податкового кредиту травня 2018 року суму податку на додану вартість в розмірі 31500 грн.

Оплата за товар здійснена позивачем ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні у матеріалах справи /том 3 а.с. 120-122/.

У акті перевірки зафіксовано, що товар придбаний з метою здійснення основного виду діяльності підприємства - 28.11 Виробництво двигунів і турбін, крім авіаційних, автотранспортних і мотоциклетних двигунів.

Факт використання придбаного у ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" ферохрому 0,05 у власній господарській діяльності позивача підтверджується плавильними картками /том 3 а.с. 125-136/, технічними нормативами витрат штрихових матеріалів /том 3 а.с. 137-139/ та карткою рахунку 201 за 2018 рік /том 3 а.с. 140-141/.

08.06.2017 між позивачем (покупець) та ТОВ "Алекспро" (постачальник) укладено договір поставки №08/06/17 /том 3 а.с. 142-148/, за умовами якого на умовах, в порядку та строки, визначені цим договором, постачальник зобов`язується протягом терміну дії договору поставляти й передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати майно (далі - товар), перелік і кількість якого визначається специфікаціями, які з моменту підписання сторонами та проставляння печаток сторін (при наявності) є невід`ємною частиною цього договору. Специфікації повинні мати посилання на цей договір.

Згідно з пунктами 2.1-2.2 договору загальна сума договору визначається сумарною вартістю товару згідно підписаних сторонами специфікацій. Ціна товару, що поставляється покупцю є договірною і вказується для кожної позиції в специфікаціях.

Вартість товару погоджена сторонами в специфікації включає вартість пакування, маркування та транспортування згідно умов поставки, передбачених договором. Орієнтована сума договору становить 499000 грн. з ПДВ.

Оплата партії товару, передбаченої конкретною специфікацією, здійснюється в порядку, на умовах та в строки, визначені такою специфікацією.

За умовами п. 2.3 договору оплата партії товару здійснюється на підставі оригіналу рахунку-фактури, оформленого у відповідності з п. 3.3 даного договору.

Відповідно до пунктів 3.1-3.3 договору поставка партії товару, передбаченої конкретною специфікацією, здійснюється в порядку, на умовах та у строки, визначені такою специфікацією.

Умови поставки партії товару визначаються згідно Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів ІНКОТЕРМС у редакції 2010 р. та вказуються сторонами у специфікаціях.

У момент передачі товару постачальник зобов`язаний надати покупцеві наступні товаросупроводжувальні документи: рахунок-фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортну (залізничну) накладну; сертифікат якості та/або сертифікат відповідності.

Постачальник зобов`язаний протягом трьох днів від дати виникнення обов`язку щодо складання податкової накладної та/або розрахунку корегування до податкової накладної надати покупцю податкову накладну та/або розрахунок корегування до податкової накладної, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису уповноваженої платником особи у порядку, визначеному законодавством. В момент передачі податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної вона повинна бути складена згідно вимог ст. 187, 201 Податкового кодексу України та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рахунок-фактура повинен містити номер та дату договору, номер та дату специфікації.

ТОВ "Алекспро" зареєстроване як юридична особа 25.08.2016 та має право на здійснення таких видів економічної діяльності як 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами (основний), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /том 7 а.с. 17-18/.

ТОВ "Алекспро" зареєстровано платником податку на додану вартість з 01.10.2016, яке анульоване та перереєстроване з 10.09.2021 /том 3 а.с. 23-28/.

До договору поставки №08/06/17 від 08.06.2017 сторонами складено та підписано специфікації №1 від 02.01.2018, №2 від 13.03.2018, №3 від 17.07.2018, №4 від 09.11.2018, №5 від 31.12.2018, №6 від 15.02.2019, №7 від 14.03.2019, №8 від 14.05.2019, №9 від 27.05.2019, №10 від 31.05.2019, №11 від 24.06.2019, №12 від 10.07.2019, № 13 від 16.08.2019, №14 від 23.09.2019, №15 від 11.10.2019, №16 від 21.10.2019 /том 3 а.с. 149- 164/, у яких визначено найменування товару, що підлягає поставці, одиницю виміру, кількість, ціну та вартість товару, умови оплати, а також умови постачання: доставка товару здійснюється на умовах FCA (склад перевізника м. Полтава) згідно міжнародних правил ІНКОТЕРМС-2010. Право власності на товар переходить після отримання останнього у пункті доставки та отримання і підписання всіх товаросупроводжувальних документів.

Факт здійснення господарських операцій з поставки товару (модифікатора NBНС-3ВА) за договором поставки №08/06/17 від 08.06.2017 загальною кількістю 10,85 т на загальну суму 783022,80 грн., у тому числі ПДВ - 130503,80 грн. підтверджується видатковими накладними, які оформлені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність", надавалися до перевірки контролюючому органу та описані у акті перевірки /том 1 зворот а.с. 42/, копії яких наявні у матеріалах справи.

Факт поставки товару з м. Запоріжжя до м. Полтава підтверджується товарно-транспортними накладними, які надавалася позивачем до перевірки /том 1 а.с. 43, зворот а.с. 43/, оригінали яких оглянуті судом у судових засіданнях та копії яких наявні у матеріалах справи.

Стосовно помилок, допущених при заповненні частини товарно-транспортних накладних на перевезення товару перевізником ТОВ "СК "САТ" представник позивача у позові пояснив, що модифікатор NBНС-3ВА (інша назва Силікобарій ФС-65 БА1 ТУ14-15-60-84) використовується виключно у ливарному виробництві, відтак, є металом або чорним металом, як вказано в деяких товарно-транспортних накладних. Товар перевозився в залежності від об`єму, типу, пакування та ваги в мішках, палетах або на піддонах, як це зазначено в частині товарно-транспортних накладних. Крім того, позивач звертає увагу суду на той факт, що невірне (не точне) зазначення найменування ватажу у службах експрес доставки є поширеним явищем та у даному випадку не залежало від позивача, який є отримувачем товару /том 1 а.с. 11/.

З урахуванням приписів частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність", відповідно до якої неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо, враховуючи надані представником позивача пояснення та відсутність доказів, якими б ці пояснення спростовувалися, суд враховує надані позивачем до перевірки та оглянуті в судових засіданнях оригінали товарно-транспортних накладних, копії яких містяться у матеріалах справи, як докази на підтвердження перевезення товару, придбаного позивачем у ТОВ "Алекспро", до м. Полтава.

На підтвердження перевезення товару зі складу перевізника ТОВ "СК "САТ" (вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, вул. Половки, 72, м. Полтава, вул. Червонофлотська, 13 м. Полтава (вул. Квітки Цісик, 13, м. Полтава)) на склад підприємства позивачем надано копії листів обліку зайнятості транспорту АТ "Полтавський турбомеханічний завод" від 02.08.2018, від 06.08.2018, від 16.10.2018, від 20.11.2018, від 12.12.2018, від 28.01.2019, від 20.02.2019, від 29.03.2019, від 24.05.2019, від 19.07.2019, від 14.08.2019, від 19.09.2019, від 10.10.2019, від 15.11.2019, від 25.01.2018, від 09.02.2018, від 10.04.2018, від 13.03.2018, від 26.04.2018, від 21.05.2018, від 13.06.2018, від 12.07.2018, від 05.12.2019, від 21.03.2019, від 11.05.2019, від 14.08.2019, від 21.06.2019, від 14.08.2019, від 19.09.2019, від 04.11.2019, від 09.01.2018, від 05.02.2018, від 26.02.2018, від 26.03.2018, від 19.04.2018, від 08.05.2018, від 01.06.2018, від 21.06.2018, від 20.07.2018, від 22.08.2018, від 04.10.2018, від 30.10.2018, від 12.12.2018, від 17.01.2019, від 01.02.2019 /том 2 а.с. 11-22/.

Транспортний засіб ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_1 , що вказаний у листках обліку зайнятості транспорту належить ПАТ "Полтавський тербомеханічний завод", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу /том 11 а.с. 96/.

Довідкою ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" від 18.07.2022 підтверджено, що ОСОБА_3 (зазначений як водій у листках обліку зайнятості транспорту) працював в АТ "Полтавський турбомеханічний завод" протягом 2018-2021 років на посаді водія автотранспортних засобів транспортного цеху. Звільнений з посади 01.07.2021 на підставі наказу №ПТМ00000137 від 01.07.2021 /том 11 а.с. 97/.

Листи обліку зайнятості транспорту ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" були надані контролюючому органом разом із запереченнями на акт перевірки, проте, не враховані відповідачем.

Представник позивача у позовній заяві пояснив, що відповідно до інформації, розміщеної у загальнодоступній мережі Інтернет за посиланням, наведеним у позові, ТОВ "СК "САТ" має склад за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 13, а посилання посадових осіб відповідача про те, що згідно звіту за формою 20-ОПП від 09.08.2021 склад за вказаною адресою відсутній пояснюється тим, що ТОВ "СК "САТ" змінено адресу місцезнаходження складу у м. Полтава з адреси: м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 13 на адресу м. Полтава, вул. Половки, 72. Доставка за адресою: м. Полтава, вул. Квітки Цісик, 13 здійснювалася до 29.03.2019, а з 11.05.2019 доставка здійснювалася за новою адресою складу: м. Полтава, вул. Половки, 72.

Судом встановлено, що на офіційному веб сайті ТОВ "СК "САТ" дійсно міститься оголошення за 25.04.2019 про те, що з 27 квітня 2019 р відділення компанії Полтава-1 в м. Полтава (Полтавська обл.), буде знаходитися за новою адресою: вул. Половки, 72 (https://www.sat.ua/about/news/izmenenie-adresa-otdeleniya-kompanii-poltava-1-v-g-poltava-poltavskaya-oblast-/), що свідчить про те, що до 27.04.2019 відділення ТОВ "СК "САТ" у м. Полтава знаходилося за адресою вул. Червонофлотська, 13 (після перейменування вул. Квітки Цісик, 13), а з 27.04.2019 - знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Половки, 72.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів на спростування вказаних вище обставин, а звіти форми 20-ОПП, які подавалися ТОВ "СК "САТ" до 09.08.2021 контролюючим органом не досліджено.

Зважаючи на викладене вище, суд відхиляє доводи відповідача про безтоварний характер господарських операцій з посиланням на те, що перевізником ТОВ "СК "САТ" у відомостях про об`єкти оподаткування та в повідомленні про об`єкти оподаткування, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою №20-ОПП від 09.08.2019 не зазначено адрес складських приміщень та про відсутність доказів на підтвердження перевезення товарів зі складів ТОВ "СК "САТ" на склад підприємства.

Оплата за товар здійснена позивачем ТОВ "Алекспро" у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні у матеріалах справи /том 4 а.с. 84-122/.

Отриманий товар оприбутковано позивачем по бухгалтерському обліку, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 за січень 2018 р.-грудень 2018 р. /том 4 а.с. 123/, карткою-рахунком 631 за січень 2018 р.-грудень 2019 р. /том 4 а.с. 124-143/.

На виконання умов укладеного договору поставки ТОВ "Алекспро" надано позивачу сертифікати якості модифікатор NBНС-3ВА /том 4 а.с. 144-147/.

ТОВ "Алекспро" виписано податкові накладні модифікатор NBНС-3ВА на загальну суму 783022,80 грн., у тому числі ПДВ - 130503,80 грн., що були зареєстровані в ЄРПН /том 4 а.с. 148-250, том 5 а.с. 1-156/.

На підставі цих податкових накладних позивачем включено до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів суми податку на додану вартість в загальному розмірі 130503,80 грн.

У позовній заяві представник позивача пояснив, що придбаний модифікатор є складовою литва, яке у подальшому реалізовується кінцевим споживачам або використовується у власності виробництва продукції машинобудування /том 1 а.с. 11/, на підтвердження чого до суду надано копії звітів про використані матеріали на плавку за зміну /том 7 а.с. 28-249, том 8 а.с. 1-250, том 9 а.с. 1-250, том 10 а.с. 1-78/.

Чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлено Верховним Судом у постанові від 11.06.2019 у справі №825/2387/18.

Суд зазначає, що господарські операції з придбання товарів у ТОВ "Алекспро" та ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс", для перевезення яких залучалися перевізники чи перевезення здійснювалося самим позивачем, не потребувало значних трудових ресурсів - працівників ТОВ "Алекспро" та ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс", а тому суд критично оцінює доводи відповідача про нереальність господарських операцій з посиланням на такі обставини.

Будь-які можливі порушення ТОВ "Алекспро" та ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності з огляду на те, що у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому суд критично оцінює твердження відповідача про безтоварність господарських операцій з посиланням на те, що контрагенти позивача не подавали податкову звітність, та з посиланням на те, що ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" здійснювало придбання аналогічних товарів у ТОВ "Мастек Груп", яке у свою чергу придбавало ідентичні товари у ТОВ "Далафер", яке не придбавало ідентичний товар, а також з посиланням на те, що контрагент позивача ТОВ "Алекспро" не підтвердив придбання товару у період з 01.01.2018 по 31.12.2019. При цьому, суд зауважує, що контролюючим органом не досліджувалися господарські операції ТОВ "Алекспро" за період до 01.01.2018.

Суд зазначає, що добросовісний платник податків, який в силу покладеного на нього законами обов`язку щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) вступає у зв`язку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за не виконання чи неналежне виконання такого обов`язку іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом. У разі якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Статтею 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідачем не доведено, що договори, укладені позивачем із ТОВ "Алекспро" та ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" були спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, не надано доказів про наявність умислу сторін, тобто, що вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладених правочинів і суперечність їх мети інтересам держави та суспільства, прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Однак, вироками судів ознаки узгоджених кримінально-карних дій в діях працівників позивача та ТОВ "Алекспро" та ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" не встановлені. Тому суд критично оцінює доводи відповідача про те, що ТОВ "Алекспро" задіяно у злочинних схемах та є учасником кримінального провадження, вирок у якому відсутній.

Суд наголошує, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками товару правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Факт реального здійснення наведених вище господарських операцій з ТОВ "Алекспро" та з ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс" з метою власної господарської діяльності позивача підтверджується належними та допустимими доказами у справі.

Контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив:" 70. І, нарешті, що стосується зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ, Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності. 71. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу N 1".

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на частину 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено факт порушення позивачем норм законодавства України по взаємовідносинам з ТОВ "Алекспро" та ТОВ "Торговий дім "Схід Алекс", та як наслідок, не доведено: заниження податкового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" в сумі 145802 грн., завищення суми від`ємного значення об`єктів оподаткування податком на прибуток за 3 квартали 2019 року на суму 701765 грн., завищення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 27665 грн. та заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 134339 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "Р" від 19 липня 2021 року №1 в частині збільшення Приватному акціонерному товариству "Полтавський турбомеханічний завод" суми податкового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" в загальній сумі 182252 грн. 50 коп. (сто вісімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят дві гривні п`ятдесят копійок), у тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 145802 грн. (сто сорок п`ять тисяч вісімсот дві гривні) та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 36450 грн. 50 коп. (тридцять шість тисяч чотириста п`ятдесят гривень п`ятдесят копійок), податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "П" від 19 липня 2021 року №1, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "В4" від 19 липня 2021 року №1 в частині зменшення Приватному акціонерному товариству "Полтавський турбомеханічний завод" розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 27665 грн. (двадцять сім тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень) та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "Р" від 19 липня 2021 року №1, прийняті відповідачем не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.09.2019 між позивачем (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (покупець) укладено договір на закупівлю товарів №580919 /том 2 зворот а.с. 142, а.с. 143/, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у встановлений строк у власність покупця товар, зазначений у специфікації до договору (додаток №1), а покупець - прийняти та оплатити такий товар.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за цим договором здійснюються покупцем шляхом попередньої оплати у розмірі 100% вартості товару, що здійснюється на підставі рахунку-фактури протягом 15 банківських днів з дня отримання такого рахунку покупцем.

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" зареєстроване як юридична особа 17.05.2000 /том 7 а.с. 21-24/ та було перереєстроване платником податку на додану вартість з 09.02.2017 та у подальшому з 09.11.2021 /том 3 а.с. 45/.

До договору на закупівлю товарів №580919 від 12.09.2019 складено додаток №1 - Специфікацію на компресор ПК-1,75А (без електродвигуна) на суму 51606 грн., в тому числі ПДВ - 8601 грн. /том 2 а.с. 144/.

Оплата за товар в сумі 51606 грн., в тому числі ПДВ - 8601 грн., здійснена платіжним дорученням №31481 від 30.09.2019 /том 2 зворот а.с. 144/.

На підтвердження факту відвантаження товару позивачем надано до перевірки та до суду копії видаткової накладної №1199 від 03.10.2019, довіреності на отримання товару, оборотно-сальдової відомості по рахунку №361 за 2019 рік /том 2 а.с. 145, зворот а.с. 146/.

Відповідач не ставить під сумнів реальність здійснення цієї господарської операції.

ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" складено податкову накладну від 30.09.2019 №1661 на суму 51606 грн., в тому числі ПДВ - 8601 грн., яку зареєстровано в ЄРПН 15.10.2019 /том 2 а.с. 147, зворот а.с. 147/.

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Відповідно до пункт 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3, пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України встановлено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Статтею 203 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п.п. 5 п. 10 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), додатками до декларації є: розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (додаток 5).

Таблиця 1. Операції на митній території України, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України, розділу 1 Податкові зобов`язання додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість містить відомості про платника податку - покупця (індивідуальний податковий номер), період складення податкових накладних, обсяг постачання (без податку на додану вартість), суму податку на додану вартість.

Проте, сума податку на додану вартість в розмірі 8601 грн. відповідно до податкової накладної від 30.09.2019 №1661 (Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (індивідуальний податковий номер 49) не включена позивачем до складу податкових зобов`язань за вересень 2019 року, що підтверджується додатком 5 до податкової декларацій з податку на додану вартість за вересень 2019 року (реєстраційний номер від 21.10.2019) /том 10 а.с. 135-137/. Розбіжності між податковими зобов`язаннями позивача та податковим кредитом ПАТ "Запоріжжяобленерго" (п.н.00130926) згідно з автоматизованою системою співставлення в розрізі контрагентів ІС "Податковий блок" за вересень 2019 року становить 8601 грн.

Відповідно до п. 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 50.2 статті 50 ПК України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Позивачем не подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до податкової декларації із самостійним виправленням помилки до проведення документальної планової перевірки в частині допущеного порушення, тому суд відхиляє доводи позивача про допущення помилки у додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2019 року.

Зважаючи на викладене вище, суд погоджується з висновками відповідача про те, що сума заниження позивачем податкового зобов`язання за вересень 2019 року по взаємовідносинам з ПАТ "Запоріжжяобленерго" становить 8601 грн.

Стосовно взаємовідносин позивачем з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Позивачем надано до перевірки та до суду видаткову накладну №12 від 12.11.2019, виписану ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" покупцю фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на товар на загальну суму 120000 грн., у тому числі ПДВ - 20000 грн. /том 2 а.с. 148/.

Також позивачем надано до суду копії довіреності №26 від 12.11.2019 на отримання товару, платіжного доручення №891 від 12.11.2019 про оплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 коштів у сумі 120000 грн., у тому числі ПДВ - 20000 грн. за товар, оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 2019 рік /том 2 зворот а.с. 148, а.с. 149-150/.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 19.05.1997 /том 7 а.с. 25/ та зареєстрований платником податку на додану вартість з 29.01.2001 (індивідуальний податковий номер платника ПДВ - ) /том 3 а.с. 50/.

Відповідач не ставить під сумнів товарність наведеної господарської операції.

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Статтею 203 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п.п. 5 п. 10 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), додатками до декларації є: розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (додаток 5).

Таблиця 1. Операції на митній території України, що оподатковуються податком на додану вартість за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України, розділу 1 Податкові зобов`язання додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість містить відомості про платника податку - покупця (індивідуальний податковий номер), період складення податкових накладних, обсяг постачання (без податку на додану вартість), суму податку на додану вартість.

ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" складено податкову накладну від 12.11.2019 №2327 (отримувач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 ) на суму 120000 грн., в тому числі ПДВ - 20000 грн., яку зареєстровано в ЄРПН 24.02.2020 /том 2 зворот а.с. 150, а.с. 151/.

ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" включено дану реалізацію за листопад 2019 року до складу податкових зобов`язань за лютий 2020 року відповідно до додатку 5 до декларації за лютий 2020 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» (реєстраційний номер від 20.03.2020) по покупцю ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_2 ) по рядку 17 на суму 20000,00 грн. /том 11 а.с. 57/.

Відповідно до додатку 1 до податкової декларації з ПДВ за лютий 2020 «Розрахунок коригування сум ПДВ (Д1)» (реєстраційний номер від 20.03.2020) підприємством відкориговано податкове зобов`язання по ФОП ОСОБА_1 на суму ПДВ (-) 20000.00 грн. /том 11 а.с. 61-63/. При цьому, розрахунок коригування кількісних та вартісних показників у лютому 2020 року до податкової накладної №2327 від 12.11.2019 платником не складався та не реєструвався в ЄРПН.

У березні 2020 року підприємство уточнює показники податкових зобов`язань за листопад 2019 по реалізації верстатів ФОП ОСОБА_1 на суму 20000,00 грн. та включає дану суму у декларацію за березень 2020 року, що підтверджується додатком 5 до податкової декларації «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» (реєстраційний номер від 27.03.2020) по рядку 1 на суму 20000,00 грн. /том 11 а.с. 73-75/.

Відповідно до додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за березень 2020 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» (реєстраційний номер від 27.03.2020) підприємством вдруге відкориговано податкове зобов`язання по ФОП ОСОБА_1 на суму ПДВ (-) 20000,00 грн. /том 11 а.с. 78-79/. При цьому, розрахунок коригування кількісних та вартісних показників у березні 2020 року до податкової накладної №2327 від 12.11.2019 платником не складався та не реєструвався в ЄРПН.

Таким чином, податкове зобов`язання по реалізації токарно-гвинторізних верстатів та радіально-сверлильного верстату ФОП ОСОБА_1 за листопад 2019 становить 0,00 грн., а отже є не задекларованим. Розбіжності між податковими зобов`язаннями ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" та податковим кредитом ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_2 ) згідно з автоматизованою системою співставлення в розрізі контрагентів ІС «Податковий блок» за листопад 2019 року становить 20000,00 грн.

Зважаючи на викладене вище, суд погоджується з висновками відповідача про те, що сума заниження позивачем податкового зобов`язання за листопад 2019 року по взаємовідносинам з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 становить 20000 грн.

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "В4" від 19 липня 2021 року №1 в частині зменшення Приватному акціонерному товариству "Полтавський турбомеханічний завод" розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 28601 грн. (8601 грн.+20000 грн.) прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, а позовні вимоги в цій частині необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Згідно наданих для перевірки документів ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" у перевіреному періоді на підставі укладених договорів надано в оренду виробничі приміщення, обладнання, підкранову та під`їзну колії ТОВ «Полтавський ремонтний завод залізничної техніки» (далі - ТОВ «ПРЗЗТ»), пн. 41372742, що розташовані за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська. буд. 2.

Взаємовідносини між ТОВ "ПРЗЗТ" та ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" протягом періоду, охопленого перевіркою, здійснювались на підставі таких документів:

1. Договір №ПТМЗ ЕЗЧ2/2/2018 від 22.01.2018 про передачу у тимчасове платне користування частини нежитлового приміщення загальною площею 2500 м2. Цільове призначення: виробниче приміщення. Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що передача в оренду та повернення об`єкта оренди оформляється актом приймання-передачі, в якому фіксується стан об`єкту оренди. Строк оренди (нарахування орендної плати) у відповідності до умов цього договору починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі і закінчується в момент підписання сторонами акта приймання-передачі (повернення)) об`єкта оренди. Акт приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди після закінчення (дострокового закінчення) строку оренди повинен бути підписаний сторонами протягом 3-х робочих днів від дати закінчення строку оренди. Обов`язок по підготовці акта приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди покладається на орендодавця. Акт приймання-передачі об`єкта оренди є невід`ємним додатком до даного договору /том 1 а.с. 154-161, том 2 а.с. 200-203/. Об`єкт оренди по договору від 22.01.2018 №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018 передано в орендне користування згідно Акту приймання-передачі від 15.02.2018 /том 1 а.с. 162, том 2 а.с. 204/.

2. Договір №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018/2 від 25.07.2018 про передачу у тимчасове платне користування частини нежитлового приміщення загальною площею 3500 м2. Цільове призначення: виробниче приміщення. Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що передача в оренду та повернення об`єкта оренди оформляється актом приймання-передачі, в якому фіксується стан об`єкту оренди. Строк оренди (нарахування орендної плати) у відповідності до умов цього договору починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі і закінчується в момент підписання сторонами акта приймання-передачі (повернення)) об`єкта оренди. Акт приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди після закінчення (дострокового закінчення) строку оренди повинен бути підписаний сторонами протягом 3-х робочих днів від дати закінчення строку оренди. Обов`язок по підготовці акта приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди покладається на орендодавця. Акт приймання-передачі об`єкта оренди є невід`ємним додатком до даного договору /том 1 а.с. 191-199/. Об`єкт оренди по договору від 25.07.2018 №ПТМЗ__ЕЗЧ2/2/2018/2 передано в орендне користування згідно Акту приймання-передачі від 01.08.2018 /том 2 зворот а.с. 208/.

3. Договір №ПТМЗ_2019прим/3 від 01.09.2019 про передачу у тимчасове платне користування частини нежитлового приміщення загальною площею 18,1 м2. Цільове призначення: офісне приміщення. Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що передача в оренду та повернення об`єкта оренди оформляється актом приймання-передачі, в якому фіксується стан об`єкту оренди. Строк оренди (нарахування орендної плати) у відповідності до умов цього договору починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі і закінчується в момент підписання сторонами акта приймання-передачі (повернення)) об`єкта оренди. Акт приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди після закінчення (дострокового закінчення) строку оренди повинен бути підписаний сторонами протягом 3-х робочих днів від дати закінчення строку оренди. Обов`язок по підготовці акта приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди покладається на орендодавця. Акт приймання-передачі об`єкта оренди є невід`ємним додатком до даного договору /том 1 а.с. 204-211/. Об`єкт оренди по договору від 01.09.2019 №ПТМЗ_2019прим/3 передано в орендне користування згідно Акту приймання-передачі від 01.09.2019 /том 1 а.с. 212/.

4. Договір №ПТМЗ_2018 прим/1 від 23.02.2018 про передачу у тимчасове платне користування частини нежитлового приміщення загальною площею 17,2 м2. Цільове призначення: офісне приміщення. Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що передача в оренду та повернення об`єкта оренди оформляється актом приймання-передачі, в якому фіксується стан об`єкту оренди. Строк оренди (нарахування орендної плати) у відповідності до умов цього договору починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі і закінчується в момент підписання сторонами акта приймання-передачі (повернення)) об`єкта оренди. Акт приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди після закінчення (дострокового закінчення) строку оренди повинен бути підписаний сторонами протягом 3-х робочих днів від дати закінчення строку оренди. Обов`язок по підготовці акта приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди покладається на орендодавця. Акт приймання-передачі об`єкта оренди є невід`ємним додатком до даного договору /том 1 а.с. 180-188/. Об`єкт оренди по договору від 23.02.2018 №ПТМЗ_2019прим/1 передано в орендне користування згідно Акту приймання-передачі від 23.02.2018 /том 1 а.с. 189/.

5. Договір №ПТМЗ_2018прим від 01.02.2018 про передачу у тимчасове платне користування частини нежитлового приміщення загальною площею 34,3 м2. Цільове призначення: офісне приміщення. Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що передача в оренду та повернення об`єкта оренди оформляється актом приймання-передачі, в якому фіксується стан об`єкту оренди. Строк оренди (нарахування орендної плати) у відповідності до умов цього договору починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі і закінчується в момент підписання сторонами акта приймання-передачі (повернення)) об`єкта оренди. Акт приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди після закінчення (дострокового закінчення) строку оренди повинен бути підписаний сторонами протягом 3-х робочих днів від дати закінчення строку оренди. Обов`язок по підготовці акта приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди покладається на орендодавця. Акт приймання-передачі об`єкта оренди є невід`ємним додатком до даного договору /том 1 а.с. 167-174/. Об`єкт оренди по договору від 01.02.2018 №ПТМЗ_2018прим передано в орендне користування згідно Акту приймання-передачі від 01.02.2018 /том 1 а.с. 175/.

6. Договір №11 від 15.02.2018 про передачу у тимчасове платне користування виробниче обладнання, а саме: кран мостовий КМЕ 60.20.-28,5-14.19-АЗ г/п 60 т (зав. №325) та підкранову колію, які знаходяться в приміщенні Інженерно-виробничого корпусу літ. «Ц-1», що розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, буд 2. Пунктом 5.2, 5.3 цього договору передбачено, що передача обладнання в оренду здійснюється відповідними фахівцями сторін за актом здачі-приймання. Предмет оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання акту здачі-приймання. /том 1 а.с. 215-220/. Предмет оренди по договору від 15.02.2018 №11 передано в орендне користування згідно Акту приймання-передачі від 15.02.2018 /том 1 а.с. 221/.

Крім того, у акті перевірки зафіксовано, що між позивачем (Власник колії) та ТОВ "ПРЗЗТ" (Вантажовласник) укладена тимчасова угода на користування залізничною під`їзною колією від 02.01.2020 при мт. Полтава-Південна Південної залізниці /том 1 а.с. 37/.

Умови договорів описані у акті перевірки та копії договорів та актів приймання-передачі наявні у матеріалах справи.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

За приписами частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Додатковою угодою від 20.05.2020 до договору №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018 від 22.01.2018 сторони договорів дійшли взаємної згоди про дострокове розірвання договору №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018 оренди нерухомого майна від 22.01.2018 з 20 травня 2020 року /том 1 а.с. 164/.

20 травня 2020 року між позивачем та ТОВ «ПРЗЗТ» складено акт приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди, яким відповідно до договору оренди №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018 від 22.01.2018 частини нерухомого майна від 22.01.2018 орендар (ТОВ «ПРЗЗТ») передав (повернув), а орендодавець (позивач) прийняв частину нежитлового приміщення загальною площею 2500 кв.м., об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2 /том 1 а.с. 165/.

Додатковою угодою від 20.05.2020 до договору №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018/2 від 25.07.2018 сторони договорів дійшли взаємної згоди про дострокове розірвання договору №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018/2 оренди нерухомого майна від 25.07.2018 з 20 травня 2020 року /том 1 а.с. 200/.

20 травня 2020 року між позивачем та ТОВ «ПРЗЗТ» складено акт приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди, яким відповідно до договору оренди №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018/2 частини нерухомого майна від 25.07.2018 орендар (ТОВ «ПРЗЗТ») передав (повернув), а орендодавець (позивач) прийняв частину нежитлового приміщення загальною площею 3500 кв.м., об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2 /том 1 а.с. 202/.

20 травня 2020 року між позивачем та ТОВ «ПРЗЗТ» складено акт приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди, яким відповідно до договору оренди №ПТМЗ_2018прим/3 частини нерухомого майна від 01.09.2019 орендар (ТОВ «ПРЗЗТ») передав (повернув), а орендодавець (позивач) прийняв частину нежитлового приміщення загальною площею 18,1 кв.м., об`єкту нерухомості, що знаходиться на третьому поверсі будинку лит. "Д-3" за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2 /том 1 а.с. 214/.

20 травня 2020 року між позивачем та ТОВ «ПРЗЗТ» складено акт приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди, яким відповідно до договору оренди №ПТМЗ_2018прим/1 частини нерухомого майна від 23.02.2018 орендар (ТОВ «ПРЗЗТ») передав (повернув), а орендодавець (позивач) прийняв частину нежитлового приміщення загальною площею 17,2 кв.м., об`єкту нерухомості, що знаходиться на третьому поверсі будинку лит. "Д-3" за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2 /том 1 а.с. 190, том 2 зворот а.с. 219/.

Додатковою угодою №2 від 30.12.2019 до договору №ПТМЗ_2018прим від 29.12.2018 сторони договорів дійшли взаємної згоди продовжити термін дії договору №ПТМЗ_2018прим оренди частини нерухомого майна від 29.12.2018 (з урахуванням додаткової угоди №1 від 29.12.2018) з 31 грудня 2019 року по 20 травня 2020 року включно /том 1 а.с. 177, том 2 зворот а.с. 223/.

20 травня 2020 року між позивачем та ТОВ «ПРЗЗТ» складено акт приймання-передачі (повернення) об`єкту оренди, яким відповідно до договору оренди №ПТМЗ_2018прим частини нерухомого майна орендар (ТОВ «ПРЗЗТ») передав (повернув), а орендодавець (позивач) прийняв частину нежитлового приміщення загальною площею 34,3 кв.м., об`єкту нерухомості, що знаходиться на третьому поверсі будинку лит. "Д-3" за адресою: м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2 /том 1 а.с. 165, том 2 а.с. 227/.

Отже, об`єкти оренди, орендовані ТОВ "ПРЗЗТ" по вищевказаних договорах, повернуті позивачу 20 травня 2020 року, що оформлено відповідними актами приймання-передачі (повернення) від 20.05.2020, які є невід`ємними частинами цих договорів, що було передбачено умовами договорів оренди.

На звернення орендаря листом від 15.05.2018 №16/16200531 ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" повідомило ТОВ "ПРЗЗТ" про те, що не заперечує щодо проведення ТОВ "ПРЗЗТ" будівельних і ремонтних робіт нежитлових будівель, що є об`єктом договорів частини нерухомого майна №ПТМЗ_2018прим/1 від 23.02.2018, №ПТМЗ_2018прим/3 від 01.09.2019, №ПТМЗ_2018прим від 01.02.2018, №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018 від 22.01.2018, №ПТМЗ_ЕЗЧ2/2/2018/2 від 25.07.2018, а також прилеглої до них території, перелік робіт наведено у цьому листі /том 1 а.с. 249/.

Актом ГУДПС у Полтавській області від 02.09.2020 №446/16-31-05-06-10/41372742 /том 10 а.с. 91-134/ підтверджено, що за даними оборотно-сальдової відомості по бухгалтерському рахунку 1522 "Капітальні інвестиції. Виготовлення та модернізація основних засобів" станом на 20.05.2020 (дата закінчення оренди згідно актів приймання-передачі (повернення) об`єктів оренди) серед інших, обліковувалися наступні активи: - адміністративне приміщення офіс 2 поверх - сальдо на кінець періоду дебет 402421,50 грн.;

- під`їзний шлях - сальдо на кінець періоду дебет 2154083,36 грн.;

- прольот №1 - сальдо на кінець періоду дебет 264642,34 грн.;

- прольот №2 - сальдо на кінець періоду дебет 3178530,94 грн.;

- прольот №3 - сальдо на кінець періоду дебет 579329,72 грн.;

- прольот №4 - сальдо на кінець періоду дебет 66975,00 грн.;

- шлях (вулиця) - сальдо на кінець періоду дебет 7281360,34 грн.;

- стрілочний перевід - сальдо на кінець періоду дебет 352937,36 грн.;

Разом сальдо на кінець періоду дебет 14280280,56 грн.;

Таким чином, на дату вибуття (повернення) орендованих основних засобів з оренди ТОВ "ПРЗЗТ" на підставі згоди орендодавця позивача проведені будівельні та ремонтні роботи нежитлових будівель, що є об`єктом договорів оренди на загальну суму 14280280,56 грн.

Згідно матеріалів перевірки від 02.09.2020 №446/16-31-05-06-10/41372742 ТОВ «ПРЗЗТ» здійснено будівельні та ремонтні роботи орендованих об`єктів основних засобів та відображено їх вартість у бухгалтерському обліку на рахунку 1522 «Капітальні інвестиції. Виготовлення та модернізація основних засобів» (назва за даними Плану рахунків бухгалтерського обліку, що застосовуються ТОВ «ПРЗЗТ»). Тобто, на дату вибуття (повернення) орендованих основних засобів з оренди на 20 травня 2020 року ТОВ «ПРЗЗТ» на підставі згоди орендодавця проведено будівельні та ремонтні роботи нежитлових будівель, що є об`єктом вищевказаних договорів оренди на загальну суму 14280280,56 грн., що підтверджено даними бухгалтерського обліку орендаря ТОВ «ПРЗЗТ».

У подальшому, між ТОВ "ПРЗЗТ" (орендар) та позивачем (орендодавець) були укладені вже нові договори від 21.05.2020 про передання в оренду основних засобів, а саме:

- договір від 21.05.2020 №2020-ЛК щодо оренди частини будівель, споруд, устаткування, інвентарю, тощо, розміщеного на частині території ливарного виробництва Орендодавця, що розташоване за адресою м. Полтава, вул. Старокотелевська, буд. 2. Договір набуває чинності з моменту його реєстрації у відповідності до чинного законодавства України і діє до 21 травня 2030 року включно /том 1 а.с. 223-234/;

- договір від 21.05.2020 №2021-ЛК щодо оренди виробничих майданчиків інженерно- виробничого комплексу (2-га, 3-тя та 4-та черга) загальною площею 3669,5 м2, інвентаря та устаткування, розміщеного на частині території ливарного виробництва орендодавця, що розташоване за адресою м. Полтава, вул. Старокотелевська, буд. 2. Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками сторін і діє до 20 листопада 2022 року включно. /том 1 а.с. 235-246/.

Таким чином об`єкти оренди, орендовані ТОВ "ПРЗЗТ" по попередніх описаних вище договорах оренди, були повернуті позивачу 20 травня 2020 року, що оформлено відповідними актами приймання-передачі (повернення) від 20.05.2020, як це передбачено умовами цих договорів оренди, а 21 травня 2020 року позивачем укладені нові договори оренди, які містять вже інші умови та предметом оренди яких є майно з іншою вартістю внаслідок капітальних інвестицій орендаря ТОВ "ПРЗЗТ", тому суд критично оцінює доводи представників позивача про те, що фактично відбулося продовження терміну дії попередніх договорів оренди.

За приписами п.п. 134.1.1. п.134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з пунктами 2, 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, норми цього Національного положення (стандарту) застосовуються до фінансової звітності і консолідованої фінансової звітності юридичних осіб (далі - підприємства) усіх форм власності (крім банків та бюджетних установ), які зобов`язані подавати фінансову звітність згідно із законодавством.

Доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Відповідно до приписів пунктів 2, 7, 8, 10, 14 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.02.2000 №92, норми Національного положення (стандарту) 7 застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) усіх форм власності (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

Придбані (створені) основні засоби зараховуються на баланс підприємства за первісною вартістю. Одиницею обліку основних засобів є об`єкт основних засобів.

Первісна вартість об`єкта основних засобів складається з таких витрат: суми, що сплачують постачальникам активів та підрядникам за виконання будівельно-монтажних робіт (без непрямих податків); реєстраційні збори, державне мито та аналогічні платежі, що здійснюються в зв`язку з придбанням (отриманням) прав на об`єкт основних засобів; суми ввізного мита; суми непрямих податків у зв`язку з придбанням (створенням) основних засобів (якщо вони не відшкодовуються підприємству); витрати зі страхування ризиків доставки основних засобів; витрати на транспортування, установку, монтаж, налагодження основних засобів; інші витрати, безпосередньо пов`язані з доведенням основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою.

Фінансові витрати не включаються до первісної вартості основних засобів, придбаних (створених) повністю або частково за рахунок запозичень (за винятком фінансових витрат, які включаються до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 31 "Фінансові витрати"

Первісна вартість об`єкта основних засобів збільшується з одночасним створенням забезпечення на обґрунтовану розрахунком суму зобов`язання, яке відповідно до законодавства виникає у підприємства щодо демонтажу, переміщення цього об`єкта та приведення земельної ділянки, на якій він розташований, у стан, придатний для подальшого використання (зокрема на передбачену законодавством рекультивацію порушених земель).

Первісна вартість безоплатно отриманих основних засобів дорівнює їх справедливій вартості на дату отримання з урахуванням витрат, передбачених пунктом 8 Національного положення (стандарту) 7.

Первісною вартістю основних засобів, що внесені до статутного капіталу підприємства, визнається погоджена засновниками (учасниками) підприємства їх справедлива вартість з урахуванням витрат, передбачених пунктом 8 Національного положення (стандарту) 7.

Первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта. Залишкова вартість основних засобів зменшується у зв`язку з частковою ліквідацією об`єкта основних засобів.

За приписами пунктів 2, 5, 21 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністрів фінансів України від 29.11.1999 №290, норми цього Національного положення (стандарту) застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

Дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Національному положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Якщо безоплатно отриманий актив забезпечує надходження економічних вигід протягом кількох звітних періодів, то доходи визнаються на систематичній основі (наприклад, у сумі нарахованої амортизації) протягом тих звітних періодів, коли надходять відповідні економічні вигоди.

Відповідно до пункту 31 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561, вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов`язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об`єктом.

Отже, здійснені "Орендарем" поліпшення та модернізація орендованих основних засобів, як сума здійснених капітальних інвестицій, у відповідності до п. 14 П(С)БО 7 збільшує вартість основних засобів на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єктів, що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єктів основних засобів. Зазначені умови договорів оренди дійсно дають право «Орендодавцю» не відшкодовувати витрати «Орендаря» (тобто звільняють його від оплати), але не звільняють «Орендодавця» від визнання доходів від безоплатно одержаних необоротних активів, як передбачено вимогами п.5 П(С)Б015 «Дохід», згідно якого: «Доход визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу, за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена».

При поверненні об`єктів оренди вартість таких робіт в розумінні абз. "б" п. 14.1.13 ПК України є - безоплатно надані товари, роботи, послуги, які підлягають оприбуткуванню, збільшують додатковий капітал та у відповідності до вимог Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 р. за №893/4186 із змінами та доповненнями (далі - Інструкція 291), згідно якої: «Рахунок 42 «Додатковий капітал» призначено для узагальнення інформації про суми, на які вартість реалізації випущених акцій перевищує їхню номінальну вартість, а також про вартість необоротних активів, безкоштовно отриманих підприємством від інших осіб, та інші види додаткового капіталу», та підлягають оприбуткуванню: Дт 152 «Придбання виготовлення основних засобів» - Кт 424 «Безоплатно отримані активи».

Таким чином, внаслідок порушення ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" вимог П(С)БО 7 «Основні засоби», П(С)БО 15 «Дохід», Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 № 561, а саме, не відображення у регістрах бухгалтерського обліку та фінансовій звітності змін (збільшення) Активів Балансу за рахунок не включення вартості безоплатно отриманих послуг по здійсненню ремонтів, поліпшення та модернізації власних основних засобів, ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" занижено показники Звіту про фінансові результати за 2020 рік по коду рядка 2240 «Інші доходи», чим порушено вимоги п. 21 П(С)БО 15 «Дохід» згідно якого: - «Доход відображається в бухгалтерському обліку на суму справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню. Якщо безоплатно отриманий актив забезпечує надходження економічних вигід протягом кількох звітних періодів...». Визначення справедливої вартості активів дає П(С)БО 19 «Об`єднання підприємств», тобто - сума, за якою можна продати актив або оплатити зобов`язання за звичайних умов на певну дату.

Підприємством не здійснено процедури оцінки справедливої вартості безоплатно отриманих послуг по ремонту та інших видів поліпшення, наданих в оренду власних основних засобів, на підставі первинних документів та договорів із залученням спеціально створеної на підприємстві комісії або незалежних фахівців. Тому визначення здійснено за даними матеріалів перевірки ТОВ «ПРЗЗТ», даних його бухгалтерського обліку та первинних документів, що надані для перевірки.

Зважаючи на викладене вище, суд погоджується з висновками відповідача про заниження підприємством ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за 2020 рік внаслідок не включення безоплатно отриманих послуг, робіт та поліпшень орендованих об`єктів до складу «Інших доходів» по коду рядка 2240 Звіту про фінансовий результат на суму 14280280,56 грн. та, як наслідок, про заниження позивачем податкового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" на суму 2570451 грн. (14280280,56 грн. *18%).

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "Р" від 19 липня 2021 року №1 в частині збільшення Приватному акціонерному товариству "Полтавський турбомеханічний завод" суми податкового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" в сумі 2570451 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 2570451 грн., - прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, а позовні вимоги в цій частині необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Отже, адміністративний позов ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" підлягає задоволенню частково.

Частиною 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлена ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень.

З огляду на вищевикладене, позивач повинен був сплатити за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір у розмірі 22700 грн. (10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.).

При зверненні до суду з позовом у цій справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 32028,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням №818921 від 31.10.2021 /том 1 а.с. 29/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /том 2 а.с. 51/, тобто у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, при частково задоволенні позову ПрАТ "Полтавський турбомеханічний завод" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6453 грн. 11 коп., який розраховано таким чином: (22700 грн. (розмір судового збору) *1079606,25 грн. (розмір задоволених позовних вимог))/ 3797716,23 грн. (ціна позову).

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат на підставі доказів, які будуть надані позивачем до суду відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду /том 1 а.с. 25/.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про витрати, пов`язані з розглядом справи, на 11:00 18 серпня 2022 року та встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, до 09 серпня 2022 року.

На підставі викладеного керуючись статтями 2-10, 72-77, 80, 139, 143, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" (ідентифікаційний код 00110792, вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, 36029) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "Р" від 19 липня 2021 року №1 в частині збільшення Приватному акціонерному товариству "Полтавський турбомеханічний завод" суми податкового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" в загальній сумі 182252 грн. 50 коп. (сто вісімдесят дві тисячі двісті п`ятдесят дві гривні п`ятдесят копійок), у тому числі: за податковими зобов`язаннями - в сумі 145802 грн. (сто сорок п`ять тисяч вісімсот дві гривні) та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 36450 грн. 50 коп. (тридцять шість тисяч чотириста п`ятдесят гривень п`ятдесят копійок).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "П" від 19 липня 2021 року №1.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "В4" від 19 липня 2021 року №1 в частині зменшення Приватному акціонерному товариству "Полтавський турбомеханічний завод" розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 27665 грн. (двадцять сім тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області форми "Р" від 19 липня 2021 року №1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6453 грн. 11 коп. (шість тисяч чотириста п`ятдесят три гривні одинадцять копійок).

Призначити судове засідання для вирішення питання про витрати, пов`язані з розглядом справи, в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду на 11:00 18 серпня 2022 року (за адресою: 36039, м. Полтава, вул. Пушкарівська, 9/26).

Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, до 09 серпня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15 серпня 2022 року.

Суддя С.С. Сич