Справа № 640/13314/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

15 серпня 2022 року

м. Київ

справа №640/13314/21

адміністративне провадження № К/990/19025/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача -Коваленко Н.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Гребінківської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним передачу Гребінківським міськвиконкомом 23 червня 2010 року за рішенням №383 земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 , під №31 ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати незаконним та скасувати пункт 31 рішення Гребінківського міськвиконкому від 23 червня 2010 року №383 про затвердження документації із землеустрою на передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ;

- визнати нечинним затвердження під №31 в рішенні Гребінківського міськвиконкому від 23 червня 2010 року №383 неіснуючої документації із землеустрою по АДРЕСА_1 на передачу земельної ділянки у власність померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянину ОСОБА_2 , з моменту його ухвалення;

- визнати протиправним Рішення Гребінківської міської ради від 29 вересня 2010 року, 27 сесія V скликання «Про затвердження рішень міськвиконкому з питань регулювання земельних відносин за період з 7 квітня по 29 вересня 2010 року» в частині передачі Гребінківським міськвиконкомом 23 червня 2010 року пунктом №31 за рішенням №383 двох земельних ділянок у власність по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати незаконним та скасувати Рішення Гребінківської міської ради від 29 вересня 2010 року, 27 сесія V скликання «Про затвердження рішень міськвиконкому з питань регулювання земельних відносин за період з 7 квітня по 29 вересня 2010р» в частині передачі під пунктом № 31 рішенням Гребінківського міськвиконкому від 23 червня 2010 року №383 про затвердження документації із землеустрою на передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ;

- визнати нечинним Рішення Гребінківської міської ради від 29 вересня 2010 року, 27 сесія V скликання «Про затвердження рішень міськвиконкому з питань регулювання земельних відносин за період з 7 квітня по 29 вересня 2010 року» в частині затвердження під №31 в рішенні Гребінківського міськвиконкому від 23 червня 2010 року №383 неіснуючої документації із землеустрою по АДРЕСА_1 на передачу двох земельних ділянок у власність померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянину ОСОБА_2 , з моменту його ухвалення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року, відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі та роз`яснено позивачу, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Верховного Суду від 07 грудня 2021 року скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року, а справу № 640/13314/21 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Підставою для скасування судових рішень стало те, що судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі не досліджувались обставини звернення ОСОБА_1 з позовом у справі № 640/14572/20 та не надавалась оцінка тотожності позову у цій справі та у справі № 640/14572/20, а також не досліджувались обставини, з якими КАС України пов`язує неможливість особи звернутись до суду з таким самим позовом.

В подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2022 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2022 року, у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, колегія суддів виходить із наступного.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, скаржник зазначає, що розгляд справи має здійснюватися в порядку адміністративного судочинства.

Надаючи оцінку вищевказаним доводам скаржника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2020 року у справі № 640/14572/20, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року, відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за її позовом до Гребінківської міської ради, в якому остання просила суд:

- визнати протиправним передачу Гребінківським міськвиконкомом 23 червня 2010 року за рішенням № 383 земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 неіснуючому громадянину під №31 ОСОБА_2 ;

- визнати незаконним та скасувати п. 31 рішення Гребінківського міськвиконкому від 23 червня 2010 року №383 про затвердження документації із землеустрою на передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 неіснуючому громадянину ОСОБА_2 , де під №31 внесено запис про неіснуючу людини ОСОБА_2 ;

- визнати нечинним затвердження під №31 в рішенні Гребінківського міськвиконкому від 23 червня 2010 року №383 неіснуючої документації із землеустрою по АДРЕСА_1 на передачу земельної ділянки у власність неіснуючому громадянину ОСОБА_2 , з моменту його ухвалення, оскільки спір не належить до юрисдикції адміністративного суду, а повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Судами встановлено, що з наявної у матеріалах справи № 640/13314/21 копії позовної заяви ОСОБА_1 у справі № 640/14572/20 убачається, що остання фактично ідентична позовній заяві у справі № 640/13314/21.

Постановою Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 640/14572/20 залишено без змін ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року.

Таким чином, станом на час звернення ОСОБА_1 з позовом у даній справі - 17 травня 2021 року існувала постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року у справі № 640/14572/20, яка, у свою чергу, залишена без змін постановою Верховного Суду від 20 травня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі в частині позовних вимог відносно яких вже є судове рішення, яке набрало законної сили з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, що і у справі № 640/14572/20.

Водночас, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що в іншій частині позовних вимог, а саме:

- визнання протиправним Рішення Гребінківської міської ради від 29 вересня 2010 року, 27 сесія V скликання «Про затвердження рішень міськвиконкому з питань регулювання земельних відносин за період з 7 квітня по 29 вересня 2010 року» в частині передачі Гребінківським міськвиконкомом 23 червня 2010 року пунктом №31 за рішенням №383 двох земельних ділянок у власність по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнання незаконним та скасування Рішення Гребінківської міської ради від 29 вересня 2010 року, 27 сесія V скликання «Про затвердження рішень міськвиконкому з питань регулювання земельних відносин за період з 7 квітня по 29 вересня 2010 року» в частині передачі під пунктом №31 рішенням Гребінківського міськвиконкому від 23 червня 2010 року №383 про затвердження документації із землеустрою на передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ;

- визнання нечинним Рішення Гребінківської міської ради від 29 вересня 2010 року, 27 сесія V скликання «Про затвердження рішень міськвиконкому з питань регулювання земельних відносин за період з 7 квітня по 29 вересня 2010 року» в частині затвердження під №31 в рішенні Гребінківського міськвиконкому від 23 червня 2010 року №383 неіснуючої документації із землеустрою по АДРЕСА_1 на передачу двох земельних ділянок у власність померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянину ОСОБА_2 , з моменту його ухвалення, слід відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки їх розгляд має здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується із такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що поновлення порушених прав позивача у межах адміністративного судочинства є неможливим, оскільки надавати у власність можливо лише вільну земельну ділянку, тоді як у цій справі спірна земельна ділянка на праві власності належить третій особі і таке право власності не скасовано.

Так, у висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі № 922/2723/17, зазначено, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з погляду його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18 зробила такий правовий висновок: "Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів у відповідності до положень статті 21 ЦК України".

Позивачка вважає порушеним своє право на отримання земельної ділянки та її безоплатну приватизацію та просить визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію земельної ділянки, що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом усунення перешкод у передачі земельної ділянки під уже збудованим будинком «В-1», яка належить померлому ОСОБА_3 , що свідчить про існування спору про право.

Згідно з частиною четвертою статті 11 ЦК України у випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення/припинення цивільних прав та обов`язків.

До способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

За змістом частини першої статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

За наведених обставин, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що спір у вказаній частині позовних вимог стосується приватноправових відносин, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Верховний Суд зазначає, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Доводи касаційної скарги не містять належних та достатніх підстав, які б спростовували наведені висновки суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що зміст ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2022 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2022 року, свідчить про правильне застосування судами норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень.

2. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя Т.Г. Стрелець