Справа № 160/4111/22
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2022 року Справа № 160/4111/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
22.02.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Петриківської селищної ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправним бездіяльність Петриківської селищної ради, щодо невиділення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особі яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування соціального житла до надання благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання;
- зобов`язати Петриківську селищну раду, виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особі яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування соціального житла до надання благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем було зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус дитини, позбавленої батьківського піклування згідно розпорядження Голови районної державної адміністрації Петриківської районної державної адміністрації від 11.02.2013 р. №41-р-13 та перебувала на первинному обліку у Службі у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації.
Позивач вказує, що має право на забезпечення впорядкованим житлом у встановленому Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту піклування» порядку. На теперішній час ОСОБА_1 не забезпечена впорядкованим житлом як дитина, позбавлена батьківського піклування, яке має відповідати санітарним і технічним вимогам.
Позивач посилається на те, що зверталася до Петриківської селищної ради Дніпропетровської області щодо виділення житла, але згідно відповіді Петриківської селищної ради вих. № 17-50/0/2-22 від 11.01.2022 р. позивачеві не можуть виділити соціальне житло або будь-яке благоустроєне житлове приміщення для постійного проживання. Позивач вважає, що бездіяльність Петриківської селищної ради щодо не виділення мені соціального житла по досягненні мною 18-річного віку та не виділення мені будь-якого благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду із позовною заявою.
На думку позивача, бездіяльність Петриківської селищної ради Дніпропетровської області щодо надання їй соціального житла до надання благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання порушує конституційне право позивача на житло.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в адміністративній справі №160/4111/22; встановлено відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позов; витребувано від відповідача додаткові докази у справі та встановлено строку для їх подання.
Копію зазначеної ухвали направлено сторонам засобами поштового зв`язку та відповідно до наявних у матеріалах до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення отримано позивачем 29.04.2022, відповідачем разом із копією позовної заяви 22.04.2022. Тобто, строк на подання відзиву з урахуванням ч.6 ст.120 КАС України до 09.05.2022.
За правилами ст.262 КАС України розгляд адміністративної справи мав відбутись до 30.04.2022, проте задля забезпечення права відповідача на подання відзиву та надання доказів судом продовжено розгляд справи до закінчення строку, встановленого судом на подання відзиву.
Оскільки у період з 25.04.2022 по 27.05.2022 головуючий суддя Юхно І.В. перебувала у відпустці, а 28.05.2022-29.05.2022 були вихідними днями, суд на підставі ч.6 ст.120 КАС України розглядає справу по суті у перший робочий день 30.05.2022.
02.05.2022 від відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.
12.05.2022 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позов, у якому Петриківська селищна рада позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні.
В обґрунтування заявленої правової позиції відповідачем зазначено, що з 2015 року в Україні в рамках реформи децентралізації формувалися об`єднані територіальні громади, на основі яких у 2020 році було сформовано новий адміністративно-територіальний устрій. Так, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року №709-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Дніпропетровської області» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Дніпропетровської області, в тому числі, Петриківської територіальної громади, до складу якої увійшли Єлизаветівська, Іванівська, Курилівська, Лобойківська, Хутірська, Чаплинська, Шульгівська територіальні громади з адміністративним центром - смт Петриківка. Рішенням Петриківської селищної радої ради від 17 листопада 2020 року №1-1/VIII розпочато повноваження новообраного складу депутатів Петриківської селищної ради. На виконання рішення Петриківської селищної ради від 04 грудня 2020 року № 16-2/VIII розпочато процес реорганізації сільських та селищної ради шляхом їх приєднання до Петриківської селищної ради. Згідно приписів відповідного рішення, Петриківську селищну раду визначено правонаступником всього майна, прав та обов`язків селищної та сільських рад, зазначених у пункті першому даного рішення. На виконання розпорядження Петриківського селищного голови від 01.02.2021 № 51-р «Про проведення інвентаризації облікових справ громадян, які перебувають на квартирному обліку» відповідно до Житлового кодексу Української PCP, статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Правилам обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених Постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради профспілок від 11.12.1984 року № 470, виконавчим комітетом Петриківської селищної ради через мережу інтернет та публікації в засобах масової інформації, повідомлено про необхідність перереєстрації громадян, що перебувають на квартирній черзі для отримання житла. Для впорядкування існуючого загального обліку громадян та персонально визначити відповідність до чинного житлового законодавства перебування на квартирному обліку, та наявність потреби перебування на квартирному обліку.
Відповідач посилається на те, що позивач жодного разу за період перебування на квартирній черзі не поновлювала інформацію щодо себе. Та незважаючи на складнощі, які виникали при оновленні інформації щодо громадян перебуваючих на квартирній черзі, списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов затверджені рішенням виконавчого комітету Петриківської селищної ради від 25 червня 2021 року № 86. Згідно затвердженого списку осіб, які на позачергових підставах потребують поліпшення житлових умов, позивач займає позицію під номером 21 (витяг з рішення з додатком є в матеріалах справи).
Відповідачем також наголошено, що житло яке б можна було надати позивачці на балансі Петриківської селищної ради відсутнє.
Під час судового розгляду сторони правом на подання відповіді на відзив та заперечень відповідно не скористались.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта № НОМЕР_1 , виданого 17.08.2020, органом видачі: 5917 (Конотопський відділ Управління ДМС у Сумській області). Згідно з довідкою виконавчого комітету Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області від 01.09.2020 №323 позивач з 06.11.2009 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2012 року у справі 2-114/12 (2/431/335/12), яке набрало законної сили 05.04.2012 року, позовну заяву органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради в інтересах малолітньої: ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, треті особи: управління служба у справах дітей Амур-Нижньодіпровської районної у м.Дніпропетровську ради, служби у справах дітей Петриківської райдержадміністрації Дніпропетровської області задоволено частково та, зокрема, позбавлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розпорядженням голови Петриківської районної державної адміністрації від 11.02.2013 №41-р-13 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківської піклування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », на підставі того, що мати дівчинки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішенням Петриківського суду від 23.02.2012 справа №2/431/335/12 позбавлена батьківських прав у відношенні до малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відомості про батька малолітньої ОСОБА_6 записані на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 30.01.2013 № 1, встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Петриківської селищної ради від 25.06.2021 №86 «Про затвердження списків осіб, які перебувають на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов» відповідно до п.2 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 4 ст. 16, ст. 36 Житлового кодексу Української PCP, Законом України «Про житловий фонд соціального призначення», відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень, затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, рішення виконавчого комітету Петриківської селищної ради від 22 квітня 2021 року №58 «Про інвентаризацію облікових справ осіб, які потребують поліпшення житлових умов», враховуючи рекомендації житлової комісії Петриківської селищної ради викладені у протоколі від 14 червня 2021 року № 2 щодо впорядкування списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов», затверджено списки осіб, які перебувають на квартирному обліку у Петриківській селищній раді, в тому числі, список осіб, які на позачергових підставах потребують поліпшення житлових умов, до якого за номером 21 включено ОСОБА_5 .

03.01.2022 представник позивача адвокат Михайлова О.В. звернулась до Петриківської селищної ради з адвокатським запитом, в якому просила:

1. Надати інформацію, чи була ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахована на квартирний облік та соціальний квартирний облік як дитина, позбавлена батьківського піклування;

2. Надати інформацію з яких причин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не було надано житлове приміщення для проживання після досягнення 18 років;

3. Надати інформацію який порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьків піклування;

4. Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житлове приміщення для проживання як дитині позбавленої батьківського піклування, яке має відповідати санітарним і технічним вимогам;

5. У випадку неможливості надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житлового приміщення для проживання як дитині позбавленої батьківського піклування, яке має відповідати санітарним і технічним вимогам нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошову компенсацію за належне для отримання житлове приміщення з метою придбання житла як дитині позбавленої батьківського піклування.

Листом від 11.01.2022 вих.№17-50/0/2-22 Петриківська селищна рада повідомила заявникові наступне:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зарахована на позачерговий квартирний облік як особа з числа дітей позбавлених батьківського піклування, та на даний час перебуває на даному обліку під номером 21, відповідно до черговості постановки на даний облік;

- 04 грудня 2020 року відбулася реорганізація сільських та селищних рад (Петриківського району) шляхом їх приєднання до Петриківської селищної ради, таким чином до Петриківської селищної ради увійшли: Курилівська селищна рада, Іванівська сільська рада, Єлизаветівська сільська рада, Лобойківська сільська рада, Чаплинська сільська рада, та Шульгівська сільська рада, в зв`язку з чим утворилася Петриківська об`єднана територіальна громада, у якій з червня 2021 року було затверджено об`єднані загальні списки по квартирному обліку;

- соціальним житлом є житло всіх форм власності (крім соціальних гуртожитків) із житлового фонду соціального призначення, що безоплатно надається громадянам України, які потребують соціального захисту, на підставі договору найму на певний строк.

До житла з житлового фонду соціального призначення належать:

- квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, які надаються громадянам у порядку черги на одержання соціального житла;

- жилі приміщення у соціальних гуртожитках, які надаються громадянам на час їх перебування на соціальному квартирному обліку за умови, що таке житло є єдиним місцем їх проживання (стаття 3 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення»).

На даний час в Петриківській селищній раді немає житлового фонду соціального призначення, тому соціальне житло відсутнє.

- наразі неможливо нарахувати та виплатити ОСОБА_7 грошову компенсацію за належне для отримання житлове приміщення, з метою придбання житла як особі з числа дітей позбавлених батьківського піклування, так як вона перебуває на позачерговому квартирному обліку під номером 21;

- крім того згідно «Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа» відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 26 травня 2021 р. № 615 «Деякі питання забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа житлом та підтримки малих групових будинків» Петриківською селищною радою було подано списки «Квартирного обліку дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, які перебувають на квартирному обліку Петриківської селищної ради віком від 16 до 23 років» на розгляд регіональної комісії для формування загальних списків дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, для виплати грошової компенсації за належні для отримання житлові приміщення дітей даної категорії, осіб з їх числа, до якого також входить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вважаючи протиправною бездіяльність Петриківської селищної ради щодо невиділення ОСОБА_1 як особі яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування соціального житла до надання благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 3 Конвенції держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Аналогічні зобов`язання України передбачені і у основних міжнародно-правових актах.

Стаття 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права від 16.12.1966 визначає право кожної людини на соціальне забезпечення, а ст. 10 цього ж Пакту декларує визнання Державами-учасницями, що сім`ї, яка є природним і основним осередком суспільства, повинні надаватися по можливості якнайширша охорона і допомога, особливо при її утворенні і поки на її відповідальності лежить турбота про несамостійних дітей та їх виховання. Особливих заходів охорони і допомоги має вживатися щодо всіх дітей і підлітків без будь-якої дискримінації за ознакою сімейного походження чи за іншою ознакою. Дітей і підлітків має бути захищено від економічної і соціальної експлуатації.

В Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, закріплено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Статтею 47 Конституції України встановлене право кожного на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

У силу положень частини 1 статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

У розумінні положень статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-III (далі Закон №2402-ІІІ) дитиною є особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, визначені Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 № 2342-IV, який є складовою частиною законодавства про охорону дитинства (далі Закон № 2342-IV).

За положеннями статті 1 Закону №2342-IV дитиною-сиротою визнається дитина, в якої померли чи загинули батьки, а особою із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закону 21.05.1997 № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належать:

- облік громадян, які відповідно до законодавства погребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності;

- сприяння розширенню житлового будівництва, подання громадянам, які мають потребу в житлі, допомоги в будівництві житла, в отриманні кредитів, у тому числі пільгових, та субсидій для будівництва чи придбання житла;

- надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; облік нежилих приміщень на відповідній території незалежно від форм власності, внесення пропозицій їх власникам щодо використання таких приміщень для задоволення потреб територіальної громади.

Згідно із частиною 4 статі 42 Закону № 280/97-ВР до повноважень міського голови входить, в тому числі, організація в межах, визначених Законом, роботи відповідної ради та її виконавчого комітету, здійснення керівництва апаратом ради та її виконавчою комітету.

Правові, організаційні та соціальні засади державної політики щодо забезпечення конституційного права соціально незахищених верств населення України на отримання житла визначаються Законом України «Про житловий фонд соціального призначення» від 12.01.2006 № 3334-IV (далі Закон № 3334-IV).

Згідно з положеннями частини 1 статті 2 Закону №3334-IV відповідно до Конституції України кожен має право на житло. Громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту, соціальне житло надається безоплатно.

Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону №3334-IV, соціальний квартирний облік облік громадян України, які користуються правом на соціальне житло і перебувають у черзі на його отримання.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 9 Закону №3334-IV органи місцевого самоврядування відповідно до закону ведуть облік громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, приймають рішення про надання цим громадянам соціального житла на підставах і в порядку, визначених законом.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону №3334-IV соціальний квартирний облік здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування за місцем проживання громадян (для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за місцем походження або проживання дітей такої категорії до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; для внутрішньо переміщених осіб - за місцем перебування на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб; для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення ними 16 років, а також осіб з їх числа, місцем походження яких є населені пункти тимчасово окупованих територій Донецької та Луганської областей, територія населених пунктів на лінії зіткнення, тимчасово окупована територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та які не перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб, - за місцем фактичного проживання на території населених пунктів України, крім тимчасово окупованих територій та територій населених пунктів на лінії зіткнення), які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону.

Частиною другою статті 10 Закону №3334-IV встановлено, що правом взяття на соціальний квартирний облік користуються громадяни України: а) для яких таке житло є єдиним місцем проживання або які мають право на поліпшення житлових умов відповідно до закону; б) середньомісячний сукупний дохід яких за попередній рік з розрахунку на одну особу в сумі менший від величини опосередкованої вартості найму житла в даному населеному пункті та прожиткового мінімуму, встановленого законодавством; в) внутрішньо переміщені особи, які не мають іншого житла для проживання на підконтрольній українській владі території або житло яких зруйновано (знищене) або пошкоджене до стану, непридатного для проживання, внаслідок проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Таким чином, виникнення у особи, яка потребує соціального захисту, права бути взятою на соціальний квартирний облік нерозривно пов`язується із відсутністю у такої особи іншого житла або із її правом на поліпшення житлових умов.

Статтею 34 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) передбачено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 39 ЖК Української РСР діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа, які перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб, беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх фактичного проживання, зазначеним у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У силу вимог ст. 46 цього ж Кодексу поза чергою жиле приміщення надається: дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону №2402-ІІІ діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинки сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що зберігалося за ними, неможливе внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання там цих дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, відповідні заклади або за місцем обліку внутрішньо переміщених осіб, якщо вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна правова норма закріплена в статті 4 Закону № 2342-IV.

Відповідно до статті 33 Закону № 2342-IV діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, на соціальному квартирному обліку не є підставою для відмови їм у взятті на квартирний облік або зняття з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи обліку осіб, які мають право на отримання житла (пільгових кредитів на будівництво і придбання житла) за державними житловими програмами для окремих категорій громадян, визначених законодавством.

Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом.

Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України.

Соціальне житло, що надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа для проживання, має відповідати санітарним і технічним вимогам.

Забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа впорядкованим житлом або, за їхнім бажанням, - грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 9 ЖК УРСР встановлено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Частинами першою, третьою, четвертою статті 43 ЖК УРСР передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень).

Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання визначають Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (надалі Правила).

Згідно з п. 13 Правил, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим-восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За приписами абзацу п`ятого пункту 15 Правил діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Підпунктом 3 пункту 38 Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до підпункту 1 пункту 39 зазначених Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 досягла 16-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язані із захистом прав дитини» (далі Постанова №866; тут і далі в редакції станом на 10.05.2016) органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад (далі служби у справах дітей).

Згідно з пунктом 64 Постанови №866 У разі коли у дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, відсутнє житло, яке належить їй на праві власності (користування), або якщо повернення до нього неможливе, після досягнення дитиною 16-річного віку служба у справах дітей за місцем походження або проживання дитини з урахуванням її бажання подає районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органові міської, районної у місті, сільської, селищної ради документи дитини, необхідні для взяття її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті, сільської, селищної ради за місцем походження або проживання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі відсутності у неї житла після закінчення (припинення) її перебування під опікою, піклуванням, у прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, медичному, навчальному, виховному закладі, іншому закладі або установі, в яких проживають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, позачергово забезпечує її житловим приміщенням.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №682 від 23 липня 2008 року «Деякі питання реалізації Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» взяття громадян на соціальний квартирний облік (далі - облік) здійснюється за рішенням органу місцевого самоврядування за місцем проживання громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) житлових будинків з житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону. Для взяття на облік громадянин або уповноважена ним особа, що підтверджується завіреною в установленому законом порядку довіреністю, подає письмову заяву.

Взяття на облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, здійснюється за заявою піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування, а осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за їх заявою.

Таким чином, на підставі законодавчо встановлених положень дублюються повноваження органу місцевого самоврядування про вжиття заходів щодо взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та взяття на соціальний квартирний облік, зокрема, й дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років.

Суд зазначає, що аналіз вказаних норм свідчить про те, що у Петриківської селищної ради з 10.05.2016 року виник обов`язок взяття на соціальний квартирний облік ОСОБА_7 , як дитини, позбавленої батьківського піклування.

При цьому, суд враховує, що з 2015 року в Україні в рамках реформи децентралізації формувалися об`єднані територіальні громади, на основі яких у 2020 році було сформовано новий адміністративно-територіальний устрій.

Так, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року №709-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Дніпропетровської області» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Дніпропетровської області, в тому числі, Петриківської територіальної громади, до складу якої увійшли Петриківська, Єлизаветівська, Іванівська, Курилівська, Лобойківська, Хутірська, Чаплинська, Шульгівська територіальні громади з адміністративним центром смт Петриківка.

Рішенням Петриківської селищної радої ради від 17 листопада 2020 року №1-1/VIII розпочато повноваження новообраного складу депутатів Петриківської селищної ради.

Відповідно до рішення Петриківської селищної радої ради 17 листопада 2020 року №5-1/VIII розпочато процедуру реорганізації шляхом злиття: Петриківської селищної ради, Курилівської селищної ради, Іванівської сільської ради, Лобойківської сільської ради, Чаплинської сільської ради та Шульгівської сільської ради.

У пунктах 4 та 6 вказаного рішення новоутворену Петриківську селищну раду визначено правонаступником всього майна, прав та обов`язків органів місцевого самоврядування, вказаних в пункті 1 цього рішення. В результаті проведеної реорганізації припинити сільські та селищні ради, як юридичні особи.

Так, матеріалами справи підтверджено, що рішенням виконавчого комітету Петриківської селищної ради від 25.06.2021 №86 ОСОБА_5 за номером 21 включено до списку осіб, які на позачергових підставах потребують поліпшення житлових умов.

В силу частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд звертає увагу, що дії стосовно взяття на соціальний квартирний облік ОСОБА_7 , як дитини, позбавленої батьківського піклування, в межах даного провадження не оскаржуються.

Водночас, суд зазначає, що Законом №2342-IV прямо передбачено обов`язок держави забезпечити особу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, соціальним житлом протягом місяця після завершення перебування у закладах для таких дітей.

Доказів забезпечення позивача як дитини, позбавленої батьківського піклування, соціальним житлом протягом місяця після завершення її перебування у закладі для таких дітей, відповідачем до матеріалів справи надано не було.

Посилання Петриківської селищної ради у листі від 11.01.2022 вих.№17-50/0/2-22 на відсутність у відповідача житлового фонду соціального призначення, суд не приймає до уваги, оскільки Закон №2342-IV не містить посилання на те, що забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування соціальним житлом до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання відбувається за наявності у відповідного органу місцевого самоврядування житлового фонду соціального призначення та/або забезпечення соціальним житлом в порядку черговості.

Правова норма, викладена у статті 33 Закону №2342-IV, має імперативний характер та встановлює вимогу забезпечити протягом місяця дитину-сироту та дитину, позбавлену батьківського піклування після завершення перебування дитини у відповідних закладах, дитячих будинках сімейного типу, прийомних сім`ях або завершення строку піклування соціальним житлом тимчасово до надання їм благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання.

Обов`язок відповідача по забезпеченню позивача соціальним житлом для проживання до надання йому благоустроєного жилого приміщення для постійного проживання не стосується дискреційних повноважень відповідача.

Таким чином, належним способом порушеного права позивача є зобов`язання Петриківської селищної раду виділити ОСОБА_8 , як особі яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, соціальне житло до надання благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1 статті 139 КАС України).

Таким чином, судовий збір у розмірі 992,40 грн., сплачений позивачем при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції від 16.02.2022 №0.0..1, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Петриківської селищної ради на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Петриківської селищної ради (місцезнаходження: 51800, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Петриківка, пр. Петра Калнишевського, буд. 69; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Петриківської селищної ради, щодо невиділення ОСОБА_8 , як особі яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування соціального житла до надання благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Зобов`язати Петриківську селищну раду виділити ОСОБА_8 , як особі яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, соціальне житло до надання благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Петриківської селищної ради сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Юхно