Справа № 160/7458/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2022 року Справа № 160/7458/22
25 травня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_1 , періоди роботи на посаді тракториста - машиніста з 31.05.1990 р. по 30.06.1992 р., з 01.07.1992 р. по 04.04.2002 р., 16.12.2002р. по 17.12.2020р., з 08.04.2021 р. по 30.09.2021 р., що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та період проходження військової служби з 18.12.1985р. по 16.12.1987р. до страхового стажу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/7458/22 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою суду, витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином завіренні матеріали пенсійної справи ОСОБА_1.
Також, відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Ухвалу суду від 30 травня 2022 року отримано відповідачем - 29 червня 2022 року, згідно розписки від 02.06.2022 року, наявної в матеріалах адміністративної справи № 160/7458/22.
01 липня 2022 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову, 26.11.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Рішенням відділу призначення пенсії управління пенсійного забезпечення ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відмовлено, через відсутність необхідного пільгового стажу. За матеріалами відповідної пенсійної справи загальний страховий стаж позивача складає 36 років 0 місяців 15 днів. Пільговий стаж не підтверджено. Також позивача повідомлено, що до страхового стажу не зараховано період військової служби з 18.12.1985 по 16.12.1987, оскільки військовому квитку зазначено не вірну дату народження. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди: з 31.05.1990 по 30.06.1992 та з 01.07.1992 по 04.04.2002, оскільки відсутні пільгові довідки за ці періоди, назва посади «механізатор» на якій працював позивач у спірний період використовувалась до 1961; з 16.12.2002 по 17.12.2020 та з 08.04.2021 по 30.09.2021 згідно довідки ТРОВ «Правда» від 22.10.2021 № 237, оскільки недостатньо підстав для видачі цієї довідки, а саме не зазначені первинні документи. Отже необхідний пільговий стаж роботи трактористом -машиністом, визначений п.3 ч.2 ст. 114 Закону України № 1058 становить 20 років. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною відмови у зарахуванні до страхового та пільгового стажу спірних періодів роботи та зобов`язання Головне управління зарахувати до страхового та пільгового стажу спірних періодів роботи та період проходження військової служби є безпідставними.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 26 листопада 2021 року ОСОБА_1 , у віці 55 років звернувся до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З означеним рішенням відповідача ОСОБА_1 не погоджується, що й стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання пільгового пенсійного забезпечення окремих категорій сільського господарства врегульовано нормами ст. 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII).
Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058- IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та п. «в» ст. 13 Закону № 1788-XII встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення № 7 від 20.01.1992 року.
Так, відповідно до роз`яснення, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до підприємств сільського господарства, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, провадиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.
Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.
Як встановлено ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно копії трудових книжок серії НОМЕР_2 виданої 05.07.1982 року та серії АК № 123026 виданої 27.05.2001, ОСОБА_1 у спірні періоди:
- з 31.05.1990 року по 01.07.1992 року працював на посаді механізатора Криничанського ВТП «Агросервіс» ( наказ № 6 від 31.05.90, рядки запису 6-7);
- з 01.07.1992 року по 04.04.2002 року працював по переводу в Криничанському районному виробничому сільгосппідприємстві на посаді механізатора ( наказ № 2 від 01.07.92, рядки запису 8-10);
- з 16.12.2002 року по 17.12.2020 року працював по переводу в ТОВ «Правда» на посаді тракториста-машиніста ( наказ № 2 від 16.12.2002, рядки запису 3-4);
- з 08.04.2021 року по цей час працює в ТОВ «Правда» на посаді тракториста-машиніста с/г виробництва (наказ № 19 від 08.04.2021, рядок запису 7);
Згідно довідок КЗ «Трудовий архів» Криничанської селищної ради від 21.10.2021 року № № 513-Ш, 514-Ш ОСОБА_1 працював в Криничанському виробничому технічному підприємстві «Агросервіс» з 31.05.1990 року по 01.07.1992 року на посаді механізатора; працював по переводу в Криничанському районному виробничому сільгосппідприємстві «Родючість» з 01.07.1992 року по 04.04.2002 року на посаді механізатора.
Також, на підтвердження означених періодів роботи позивачем була надана довідка № 237 від 22.10.2021 року, видана ТОВ «Правда», в якій вказується, що ОСОБА_1, в період з 16.12.2002 року по 17.12.2020 року, з 08.04.2021 року по теперішній час працює в ТОВ «Правда», був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції за професією, посадою тракторист-машиніст, що передбачена п. 3 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підстава для видачі особові рахунки 2002 -2021 роки.
Суд звертає увагу, що зазначені записи в трудовій книжці позивача містять відомості щодо роботи позивача у спірні періоди, відомості щодо зміни правонаступника підприємства ВТП «Агросервіс» на «Родючість», також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином.
Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.
Однак відповідачем не були зараховані до пільгового стажу, вищевказані періоди роботи позивача, з підстав того, що відсутні пільгові довідки, назви посади «механізатор», не зазначені первинні документи в довідці від 22.10.2021 № 237.
При цьому, слід зазначити, що коли йдеться про підтвердження роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.
Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.
Щодо посади позивача «механізатор», то як зазначалося вище відповідно до роз`яснення у листі Міністерства соціального забезпечення № 7 від 20.01.1992 року, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).
Так само, суд вважає за необхідне зазначити і про те, що певні недоліки наявні у наданій позивачу довідці № 237, в жодному разі не можуть стати підставою для тверджень про відсутність у позивача пільгового стажу.
Суд зазначає, позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.
Щодо зарахування до страхового стажу періоду служби позивача у лавах Радянської Армії з 18.12.1985 року по 16.12.1987 року, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
На період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972.
Підпунктом «к» частини 1 пункту 109 Положення визначено, що крім роботи в якості робочого чи службовця в загальний стаж, зокрема, зараховується також служба в Збройних силах СРСР.
Проте відповідачем не зарахований до страхового стажу, вказаний період служби в Збройних силах, з підстав того, що у військовому квитку зазначено невірну дату народження.
Так, згідно з записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 виданої 05.07.1982 року, в графі 2 наявний запис 16.10.1985 звільнений у зв`язку з призивом на військову службу (наказ № 143 від 15.10.1985), печатка «Щорський откормсовхоз».
Надалі запис Служба у Радянскій армії з 18.12.1985 року по 16.12.1987 рік.
Також довідкою № 2/КР/641 від 14.12.2021 року, виданою Другим відділом у смт Кринички ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджено те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив строкову військову службу в період з 18.12.1985 року по 16.12.1987 року. Підстава: облікова картка до військового квитка серія НОМЕР_3 виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 11.12.1987 року.
Суд зазначає, позивач має відповідний запис у трудовій книжці щодо спірного періоду військової служби, та цей запис є належним та допустимим доказом підтвердження його трудового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.
Суд зазначає, що незарахування спірного стажу позивачу буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Враховуючи те, що трудові книжки позивача серії НОМЕР_2 виданої 05.07.1982 року та серії АК № 123026 виданої 27.05.2001 містить всі необхідні відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 , суд доходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області неправомірно не враховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 31.05.1990 року по 01.07.1992 року, з 01.07.1992 року по 04.04.2002 року, з 16.12.2002 року по 17.12.2020 року, з 08.04.2021 року по 30.09.2021 року та страхового стажу з 18.12.1985 року по 16.12.1987 рік.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Проте, відповідач не надав достатніх доказів на підтвердження правомірності своїх дій в частині незарахування позивачу до пільгового стажу його періодів роботи та страхового стажу військової служби.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1948,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Водночас, за подачу позовної заяви з двома вимогами немайнового характеру в 2022 році позивач мав сплатити 1984,80 грн. Отже, позивачем недоплачено 36,00 грн., що підлягає стягненню до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_1 , періоди роботи на посаді тракториста - машиніста з 31.05.1990 р. по 30.06.1992 р., з 01.07.1992 р. по 04.04.2002 р., 16.12.2002р. по 17.12.2020р., з 08.04.2021 р. по 30.09.2021 р., що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та період проходження військової служби з 18.12.1985р. по 16.12.1987р. до страхового стажу.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко