Справа № 460/16621/22
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/16621/22 пров. № А/857/9888/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Носа С.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 460/16621/22 за адміністративним позовом Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації до Державної аудиторської служби України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Барбакан" про визнання протиправним та скасування висновку,-

суддя в 1-й інстанції -Махаринець Д.Є.,

час ухвалення рішення - 10.06.2022 року,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 10.06.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівлі Державної аудиторської служби України від 13.05.2022.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 460/16621/22 повернуто позовну заяву.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що документів, які б засвідчували право Рибалко Богдани на здійснення представництва юридичної особи у порядку само представництва не надано, то відповідно виходячи з аналізу наведених положень законодавства суд приходить до висновку, що з даним позовом звернулася неуповноважена особа - ОСОБА_1 .

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (само представництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Крім цього, статтею 59 КАС України обумовлено, що повноваження представників сторін мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду скарги він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовну заяву від імені Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації підписала Богдана Рибалко.

На підтвердження повноважень на підписання позову додано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно якої Богдана Рибалко від імені юридичної особи має право вчиняти юридичні дії без довіреності, у тому числі підписувати договори, крім цього діє в усіх судах України без окремого доручення з правом посвідчення копій, без права: відмови від позову, залишення позову без розгляду, визнання позову, підписання заяви про примирення, укладання мирової угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб- підприємців з Єдиного державного реєстру.

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (ч. 3 ст. 9 Закону № 755-IV ).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Проаналізувавши наведені положення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявність або відсутність відповідного запису у вказаному реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням наявності або відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у відомостях, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та які доступні за посиланням https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result, наявна інформація про особу, що підписала позовну заяву від імені Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, тобто про Богдану Рибалко.

Крім цього, зазначення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про те, що вказана особа від імені юридичної особи діє виключно в судах України без окремого доручення, дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що така особа має право підписувати, зокрема, і позовну заяву.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала є передчасною, оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що до матеріалів справи не долучено документів, які б засвідчували право Рибалко Богдани на здійснення представництва юридичної особи у порядку само представництва та як наслідок з формальних підстав повернув позовну заяву.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Отже, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року про повернення позовної заяви у справі № 460/16621/22 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді С. П. Нос
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 16.08.2022 року