Справа № 200/1024/22
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року Справа№200/1024/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі також - Департамент), в якому просить: 1) визнати противоправною бездіяльність відповідача щодо не видачі позивачу листа талонів інваліда 1 групи Великої Вітчизняної (Другої світової) війни зі 100% знижкою та прибуваючій у нього на утриманні, яка здійснює догляд і супроводжує його в поїздках дружині ОСОБА_2 (інвалід 3 групи) з 50 % знижкою вартості в поїздці по території країн - учасниць СНД раз в рік, туди і назад; 2) зобов`язати відповідача видати ОСОБА_1 лист талонів інваліда 1 групи Великої Вітчизняної (Другої світової війни) на проїзд зі 100% знижкою вартості проїзду, а його дружині - ОСОБА_2 (інвалід 3 групи), що знаходиться на його утриманні, здійснює догляд і супроводжує чоловіка в поїздці з 50% знижкою вартості поїздки територією країн - учасниць СНД туди і назад по території країн-учасниць СНД раз на рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.07.2021 року звернувся до відповідача з вимогою видачі листа талонів інваліда 1 групи Великої Вітчизняної (Другої світової) на проїзд по країнам-учасницям СНД за міжнародною угодою «Про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців» і 50% знижку його дружині, яка здійснює за ним догляд і супроводжує його в поїздці по країнах-учасниками СНД туди і назад раз на рік. Проте, відповідачем у порушення чинного законодавства такі талони не видано.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

08.02.2022 року відкрито провадження у справі, про що постановлено відповідну ухвалу, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Згідно відомостей з пошуку поштових відправлень, вказана ухвала про відкриття провадження із визначенням п`ятнадцятиденного строку для подання відзиву, отримана відповідачем 14.02.2022 року. Станом на 01.08.2022 року відзив відповідачем не подано.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 є інвалідом І групи та має право на пільги для ветеранів вітчизняної війни.

Позивач звернувся до Департаменту із заявою про видачу талонів на право безоплатного та пільгового проїзду по території СНД.

11.08.2021 року Департамент повідомив позивача, що з метою реалізації законних прав ветеранів війни на пільговий проїзд країнами СНД, до Міністерства соціальної політики України департаментом соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації направлено запит щодо забезпечення управлінь соціального захисту населення області талонами на право безоплатного та пільгового проїзду по території СНД. Вирішення зазначеного питання буде можливе лише по мірі надходження відповідних листів талонів до області. На теперішній час вищевказані талони до департаменту не надходили.

Позивач оскаржує вищевказану бездіяльність відповідача, як таку, що порушує його права.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни та створення належних умов для їх життєзабезпечення визначається Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22 жовтня 1993 року (далі - Закон №3551).

Статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особам з інвалідністю I і II груп надається право безплатного проїзду один раз на рік (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, а особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи (не більше одного супроводжуючого), - 50-процентна знижка вартості проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту.

Відповідно до ст. 2 Угоди про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12.03.1993 інвалідам Великої Вітчизняної війни I та II груп та особам, прирівняним до них, надається право безкоштовного проїзду залізницею чи на суднах транзитних та місцевих ліній річкового флоту територіями держав-учасниць цієї Угоди один раз на рік (туди та назад). Особам, які супроводжують в поїздках інвалідів Великої Вітчизняної війни I групи та осіб, прирівняних до них, надається 50-відсоткова знижка вартості проїзду залізничним, водним, повітряним та міжміським автомобільним транспортом.

Статтею 7 Угоди про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12.03.1993 передбачено, що підставою для придбання пільгового проїзного квитка є посвідчення та аркуш талонів на пільговий проїзд, видані відповідними органами колишнього Союзу РСР або Сторонами за формою, що діяла на 01.01.1992, за місцем постійного проживання особи, яка має право на пільговий проїзд.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Отже, реалізувати своє право на пільги, встановлені вищевказаною Угодою, позивач може, пред`явивши відповідне посвідчення та аркуш талонів на пільговий проїзд за формою, що діяла на 01.01.1992.

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» (далі - Положення №302) передбачено, що виготовлення бланків посвідчень ветеранів війни і бланків листів талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості та нагрудних знаків для осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників війни та членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни і членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України здійснюється за замовленням Міністерства у справах ветеранів.

Пунктом 2 Положення №302 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Лист талонів на право одержання учасниками бойових дій та особами з інвалідністю внаслідок війни проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості є документом, на підставі якого надається право на пільговий проїзд зазначеним особам згідно з пунктом 17 частини першої статті 12, пунктом 21 частини першої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Згідно з абз. 2 п. 7 Положення №302 "Посвідчення інваліда війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до п. 7-1 Положення №302 листи талонів на право одержання ветеранами війни і особами, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості видають інвалідам війни, учасникам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - органи праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Таким чином, посвідчення та листи талонів, за якими позивач може реалізувати своє право на пільги відповідно до Угоди, видається органами праці та соціального захисту населення за місцем його реєстрації.

Судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу у видачі листів талонів на пільговий проїзд через те, що листи талонів на пільговий проїзд по території країн-членів СНД не надходили.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не ставиться у залежність можливість реалізації права особи на пільговий проїзд із наявністю чи відсутністю в уповноваженого органу державної влади бланків листів талонів, а підстави, з яких позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви щодо видачі листів талонів на пільговий проїзд територією країн-членів СНД, є необґрунтованими, оскільки на теперішній час не припинено дію Угоди, не ініційовано та не внесено змін щодо питання виготовлення країнами-учасницями листів талонів на пільговий проїзд територією країн-членів СНД.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради допустив протиправну бездіяльність щодо не видачі листів талонів на пільговий проїзд територією країн-членів СНД.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року № 420/219/19, правові висновки якого суд має враховувати при прийнятті рішення (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо не видачі ОСОБА_1 листів талонів на пільговий проїзд територією країн-членів СНД.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (місцезнаходження: пр. Миру, буд. 70, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, ідентифікаційний код юридичної особи 41336065) надати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) лист талонів на право одержання ветеранами війни проїзних документів (квитків) по території країн-членів СНД безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості для супроводжуючої особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв