Справа № 125/583/22
Суддя: Єрмічова В. В.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Турченяк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микулічем П.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 151482, від 23 травня 2022 року, за ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 23 травня 2022 року біля 19 год. 05 хв. керувала транспортним засобом, марки "ЗАЗ TF698K", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому на передньому номерному знакові були встановлені сторонні предмети у вигляді решітки, чим порушила вимоги п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, внаслідок чого її визнано винною у вчиненні вказаного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки зупинку її транспортного засобу було здійснено без наявності законних підстав такої зупинки, а тому всі подальші дії та рішення поліцейського є протиправними. Крім того, позивач зазначає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, оскільки на транспортному засобі були встановлені номерні знаки державного стандарту, які є читабельними, прозора пластикова накладка встановлена на номерних знаках жодним чином не впливала на видимість символів номерного знака з відстані 20 м. Також, в оскаржуваній постанові не зазначено жодних належних та допустимих доказів, зокрема, фото- та відеодоказів правопорушення, не вказано посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис. При винесенні вказаної постанови поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микулічем П.В. допущено ряд процесуальних порушень, зокрема поліцейський виніс оскаржувану постанову без проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення, не повідомив позивача про підставу зупинки та перевірки докуметів, про розгляд справи про адміністративне правопорушення, про місце і час розгляду справи, особу, яка буде розглядати справу, права і обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснив право на правову допомогу, не досліджував та не ознайомлював позивача з доказами вчинення правопорушення, не зазначив у постанові такі докази та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чим порушив права позивача передбачені КУпАП. Відтак, замість процедури проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення відбулося формальне вручення оскаржуваної постанови, складення якої відбувалося в службовому автомобілі поліцейського у відсутності позивача. За таких підстав, позивач ОСОБА_1 просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 56), подала до суду заяву, в якій просить розглянути адміністративну справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 23).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 57).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Бешлей І.В. подав до суду відзив на позовну заяву, обґрунтовуючи тим, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 151482, від 23 травня 2022 року, є правомірною та законною, оскільки складена уповноваженою особою відповідно до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджено наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року. Позивач ОСОБА_1 була правомірно зупинена працівниками поліції у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/22 "Про введення воєнного стану в Україні". Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів надано уповноваженим особам Національної поліції. При з`ясуванні обставин, перевірці документів та огляді транспортного засобу водія, поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микулічем П.В. було виявлено порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, оскільки на транспортному засобі, марки "ЗАЗ TF698K", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на передньому номерному знакові було встановлено металеву сітку, що унеможливлювало чітко визначити символи номерного знака. У зв`язку з цим поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микулічем П.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується винесеною постановою та фотознімком здійсненим під час зупинки транспортного засобу та винесення постанови. З огляду на це, представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Бешлей І.В. просить суд в задоволенні позову відмовити (а.с. 29-34).

Позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, де зазначила, що у відзиві представник відповідача не спростував її твердження щодо безпідставності зупинки траспортного засобу, марки "ЗАЗ TF698K", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під її керуванням, не навів норму закону, яка у даному випадку передбачала б наявність підстав для такої зупинки, а посилання на введення в Україні воєнного стану дає підстави уповноважиним особам зупиняти траспортні засоби на блокпостах, що в даному випадку не мало місця. Крім того, посилання представника відповідача щодо порушення нею п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху не підтверджується наданим представником фотознімком, оскільки на ньому номерний знак видно чітко, крім цього, у п. 7 оскаржуваної постанови "до постанови додаються" відсуні посилання на будь-які докази, зокрема фотознімок чи відеозапис та не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснювався фото- чи відеозапис. Тому, відповідачем на надано доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. Враховуючи наведене вище, позивач ОСОБА_1 просить суд задовольнити позов.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Вивчивши заяви, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 278 КУпАП суддя перевіряє правильність складання протоколу та інших матеріалів по адміністративній справі.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Встановлено, що 23 травня 2022 року поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микулічем П.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 151482, за ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 23 травня 2022 року біля 19 год. 05 хв. керувала транспортним засобом "ЗАЗ TF698K", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому на передньому номерному знакові були встановлені сторонні предмети у вигляді решітки, чим порушила вимоги п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 24).

Згідно з диспозицією ч. 6 ст. 121 КУпАП до адміністративної відповідальності притягається водій за керування транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим

Відповідно до п. 2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Позивач ОСОБА_1 зазначає те, що правил дорожнього руху не порушувала, 23 травня 2022 року біля 19 год. 05 хв. вона керувала транспортним засобом, марки "ЗАЗ TF698K", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому на передньому номерному знакові була встановлена прозора пластикова накладка, яка дозволяла чітко прочитати символи номерного знака з відстані 20 м.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Бешлей І.В. до відзиву на позовну заяву долучив фотознімок переднього номерного знака автомобіля, марки "ЗАЗ TF698K", з якого можливо встановити номерний знак вказаного автомобіля - " НОМЕР_1 ". Крім того, будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України, відповідачем суду не надано, у матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження.

Відеозапису нагрудної камери патрульного, суду не надано.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно принципу 6 Рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Відповідно до п. 4 рішення Конституційного Суду України від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010, Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 визнав правильними висновок суду першої інстанції у даній справі про те, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

У вказаній справі КАС ВС зробив висновок про те, що сама постанова про адміністративне правопорушення не може розцінюватись як беззаперечний доказ вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не подав відзив на позов без поважних причин, що суд кваліфікує як визнання позову.

Поліцейський СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микуліч П.В. використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення за яке ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, однак у даній справі суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Наявні в адміністративній справі матеріали не відображають факт вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Докази на підтвердження обставин, встановлених поліцейським СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микулічем П.В., які стали підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суду не надані. Зокрема, оспорювана постанова не містить відомостей або будь-яких посилань на засоби фото-, відеофіксації чи інші докази, на підставі яких можливо встановити порушення позивачем вимог пункту 2.9 (в) ПДР, в той час як на інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення, а саме, за допомогою фото-, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

Враховуючи викладене вище, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (в) ПДР України, у суду відсутні достовірні дані, на підставі яких можливо було б встановити факти та обставини, які б вказували на наявність в діях особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких підстав суд дійшов висновку, що постанову поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микуліча П.В., серії БАБ № 151482, від 23 травня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, слід скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 19, ч. 2 ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу 6 Рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року стосовно адміністративних санкцій, від 13 лютого 1991 року, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", п. 4 рішення Конституційного Суду України від 22 жовтня 2010 року, № 23-рп/2010, керуючись статтями 7, 9, ч. 6 ст. 121, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 251, 268, п. 2 ст. 278 КУпАП, п. 2.9 (в) ПДР України, ч. 1 ст. 72, частинами 1, 2 ст. 77, п. 1 ч. 3 ст. 124, п. 2 ч. 1 ст. 127, ч. 4 ст. 159, п. 1 ч. 3 ст. 205, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Микуліча П.В., серії БАБ № 151482, від 23 травня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження юридичної особи: 21050, м. Вінниця вул. Театральна, 10; ідентифікаційний код юридичної особи: 40108672).

Повне судове рішення складено 08 серпня 2022 року.

Суддя В. В. Єрмічова