Справа № 300/2622/22
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2022 р. справа № 300/2622/22

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивачка, ОСОБА_1 ), 30.06.2022 звернулася в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (надалі, також - відповідач 1, ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також - відповідач 2, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), у якій просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 24.03.2024 № о/р 33 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 з 18.02.2022 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника у відповідності до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 18.02.2022 звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - свого чоловіка ОСОБА_3 (надалі, також - померлий чоловік, ОСОБА_3 ), на утриманні якого вона перебувала до дня його смерті, однак отримала відмову ГУ ПФУ у Волинській області у такому переведенні. Звернула увагу, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.01.2022 у справі №345/5438/21, яке набрало законної сили 14.02.2022, встановлено юридичний факт щодо проживання її та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 23.06.1999 по день смерті чоловіка ОСОБА_3 та встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні у чоловіка ОСОБА_3 . На переконання позивачки, чинне законодавство не пов`язує виникнення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з фактом реєстрації шлюбу, а з перебуванням непрацездатного члена сім`ї, в тому числі, чоловіка, дружини, на утриманні померлого годувальника. Оскільки рішенням суду про встановлення юридичного факту підтверджено її статус як дружини, яка перебувала на утриманні померлого чоловіка, позивачка вважає, що має право на перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до правил, встановлених статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с. 30-31).

Представниця ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 13.07.2022 подала до суду відзив на позовну заяву №0900-0903-8/23491 від 12.07.2022 (а.с.36-38). У зазначеному відзиві вказала, що вжитті в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (надалі, також - Закон №1058-IV) поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя. За приписами статті 21 Сімейного кодексу України подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу - добровільного сімейного союзу жінки та чоловіка, зареєстрованого в органі державної реєстрації актів цивільного стану. ОСОБА_1 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_3 на момент його смерті, а отже не є в розумінні Закону №1058-IV непрацездатним членом сім`ї (дружиною), який має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. На підставі викладеного, просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Також, на поштову адресу суду 01.08.2022 надійшов відзив ГУ ПФУ у Волинській області №0300-0902-7/25276 від 21.07.2022 (а.с. 43-45). У поданому відзиві представник відповідача 1 заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . На підтвердження своєї позиції зазначив, що норми права у сфері пенсійного забезпечення не передбачають права на перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника чоловіка/жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Таким чином, за результатами розгляду заяви позивачки ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 24.03.2022 про відмову у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно з статтею 26 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю зареєстрованого шлюбу. Враховуючи наведене, просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою про доходи №5496 6275 6844 4416 від 29.11.2021 (а.с. 26).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.11.2021, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 23).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.01.2022 у справі №345/5438/21, яке набрало законної сили 14.02.2022, встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який проживав по АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 23.06.1999 по день смерті чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жительки АДРЕСА_1 на утриманні у чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-18).

З метою переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про переведення, яка відповідно до принципу екстериторіальності передана на розгляд ГУ ПФУ у Волинській області та за результатами розгляду якої прийнято рішення №о/р 33 від 24.03.2022 «Про відмову в перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 » (а.с. 9-10). Зазначеним рішенням позивачці роз`яснено про відсутність можливості переходу на пенсію по втраті годувальника так як ОСОБА_1 не належить до кола осіб, що мають право на отримання такої пенсії, оскільки шлюб розірвано.

Позивачкою 20.04.2022 подано до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області скаргу, в якій міститься прохання розглянути її заяву від 18.02.2022 та прийняти відповідне рішення, оскільки її заява не була розглянута відповідачем 2 (а.с. 11-12).

Листом №1738-1562/К-02/8-0900/22 від 12.05.2022 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області роз`яснило ОСОБА_1 про можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсії, у зв`язку з чим її заява передана на розгляд до ГУ ПФУ у Волинській області та вказало на відсутність у неї права на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (а.с.13-15).

Вважаючи таку відмову протиправною, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (як зазначено вище - Закон №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 9, частини першої статті 10 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Положеннями частини 3 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до абзаців 1 та 2 частини 1 статті 36 Закону №1058-ІV встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Частиною 2 статті 36 Закону №1058-ІV передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону №1058-ІV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.01.2022 у справі №345/5438/21, яке набрало законної сили 14.02.2022, встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителька АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який проживав по АДРЕСА_1 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ІНФОРМАЦІЯ_4 по день смерті чоловіка ОСОБА_3 . Також цим рішенням встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні у чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-18).

Разом з тим, з рішення ГУ ПФУ у Волинській області «Про відмову в перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 » о/р НОМЕР_2 від 24.03.2022 вбачається, що підставою для відмови позивачці у переведенні її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника була відсутність зареєстрованого шлюбу між позивачкою та померлим ОСОБА_3 (а.с. 9-10).

Суд звертає увагу, що у відповідності до статті 36 Закону №1058-ІV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Членами сім`ї вважаються, серед іншого, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.

У цій справі позивачка вказує на наявність в неї права на переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника як дружина померлого ОСОБА_3 .

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 на момент його смерті не було.

Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема, у постанові від 31.10.2019 (справа №461/3169/17), в якій на підставі аналізу зазначених норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та норм Сімейного кодексу України Верховним Судом зазначено наступне: «У повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, але при цьому вони не перебувають у шлюбі. В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки. Ззовні такі відносини подібні до шлюбних, однак попри цю схожість, вони не ототожнюються з ними. Жінка та чоловік, які перебувають у фактичних шлюбних стосунках, за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттю «подружжя», позаяк саме цим терміном законодавець персоніфікує чоловіка та жінку (подружжя) як суб`єктів правовідносин, що склалися між ними внаслідок реєстрації шлюбу.

У законодавстві про пенсійне забезпечення імперативно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не належать.

Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки статус «подружжя» чоловік та жінка набувають тільки в разі реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.».

Таким чином, у розумінні статті 36 Закону №1058-ІV право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка або чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, а тому не набувають права на призначення пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.03.2015 у справі №21-615а14 та Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 у справі №804/1501/18.

Також Верховний Суд в ухвалі від 02.08.2022 у справі №340/6974/21 в аналогічних правовідносинах не знайшов підстав для передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновків щодо застосування норм права, сформульованих у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 у справі №21-615а14 та у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №461/3169/17 та відмовив у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що законодавством в сфері пенсійного забезпечення не передбачено право переходу на пенсію по втраті годувальника чоловіка/жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржуване рішення ГУ ПФУ у Волинській області, суд дійшов переконання, що відповідач 1 діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та з дотриманням передбачених статтею 2 КАС України принципів.

За наведених підстав та вказаних правових норм, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позову та відсутністю доказів, що підтверджували б понесення відповідачами будь-яких витрат, пов`язаних з розглядом справи, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ;

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, адреса: вул. Кравчука, 22-В, м. Луцьк, Волинська обл., 43026, код ЄДРПОУ - 13358826;

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.