Справа № 460/17090/22
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2022 року м. Рівне №460/17090/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.12.2021 №15, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 3 пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії починаючи із 29 вересня 2021 року та зобов`язання відповідача призначити та виплатити учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії починаючи із 29 вересня 2021 року пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку до абзацу 3 пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач в обґрунтування позову в позовній заяві зазначає, що має статус особи, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (ліквідатора 2 категорії) та загальний страховий стаж більше 20 років, тому після досягнення 52 річного віку (з 29.09.2021) набув право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку з тих підстав, що документами, доданими до заяви не підтверджено факт участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження. Проте, позивач вважає, що відповідач безпідставно прийшов до такого висновку з огляду на те, що наявність посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2) надає право користуватися пільгами, визначеними Законом №796-ХІІ, в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком. Тому, просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 30.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало відзив на позовну заяву, де вказано, що на даний час позивач не має права на призначення йому пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки документами не підтверджено участь роботи в зоні відчуження. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало відзив на позовну заяву, де зазначило, що подана позивачем довідка форми - 122 від 17.12.2021 №85, в якій зазначено періоди роботи та населений пункт, де особою виконувалася робота з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видана ТОВ «Ненно», яка є зберігачем архіву АТЗТ «СУСКБУ», не підтверджена первинними документами. Список працівників АТЗТ «СУСКБУ» про роботу по ліквідації не містить відомостей про роботу в зоні відчуження. Інші документи (накази, табелі робочого часу) позивачем не надані. Тому, відповідач вважає прийняте рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії правомірним і просить суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (ліквідатора 2 категорії) (а.с.7).

21 грудня 2021 року позивач подав заяву про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 3 пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

24 грудня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняло рішення №15 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким відмовило у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку з тих підстав, що документами, доданими до заяви не підтверджено факт участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження (а.с.18).

Позивач вважає протиправним вказане рішення про відмову у призначенні як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 3 пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Зокрема, частиною першою статті 26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 частини 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, пенсії за віком призначаються із зменшенням такого пенсійного віку на 8 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 2.1 Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Таким чином, вказаними вище положеннями Порядку №22-1 чітко відображено, які саме документи засвідчують особливий статус особи, що брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Підтвердження іншими документами такого статусу, як і визначення права на призначення пенсії за віком із зниженням відповідного пенсійного віку з урахуванням інших відомостей - не передбачено чинним законодавством.

При цьому, тільки до інших первинних документів, вичерпний перелік яких не вказаний у п.2.1 Порядку №22-1, існує законодавча вимога щодо зазначення у них періоду роботи, населеного пункту чи об`єкту, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Судом встановлено, що позивач до заяви про призначення пенсії від 21.12.2021 подав:

- довідку від 17.12.2021 №85 про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122 (а.с.9 зворотній бік);

- затверджений роботодавцем Список працівників акціонерного товариства, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986, 1987, 1988, 1989 роках (а.с.11);

- дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2) Серії НОМЕР_1 від 31.07.2013, виданий взамін втраченому Серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Вказані документи наявні в матеріалах справи.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 65 Закону №796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 (далі - Порядок №51, в редакції, чинній станом на дату видачі позивачу дубліката посвідчення від 28.04.1998), передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

З аналізу наведених норм слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року у справі №21-1048во06, від 04 вересня 2015 року у справі №690/23/15-а, Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2018 року у справі №344/9789/17, від 24 жовтня 2019 року у справі №152/651/17, 25 листопада 2019 року у справі №464/4150/17 та від 27 квітня 2020 року у справі №212/5780/16-а, 08 червня 2022 року у справі № 805/3752/18-а (адміністративне провадження № К/9901/5158/19).

Абзацом третім пункту 5 Порядку №51 передбачено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

В пункті 10 Порядку №51 уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Видача ОСОБА_1 у 1997 році посвідчення Серії А категорії 2 (учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987), фактично підтверджує його спеціальний статус, а саме те, що він працював в зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Таким чином, наявність у нього посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2) надає йому право користуватися пільгами, визначеними Законом №796-ХІІ, в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в оскаржуваному рішенні вказує, зокрема, що «довідка форми 122 від 17.12.2021 №85, в якій зазначено періоди роботи та населений пункт, де особою виконувались з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, видана ТОВ «НЕННО», яка є зберігачем архіву АТЗТ «СУСКБУ», не підтверджена первісними документами. Список працівників «СУСКБУ» про роботу по ліквідації не містить відомостей про роботу в зоні відчуження. Інші первинні документи (накази, табелі робочого часу, тощо) заявником не надані».

Суд зазначає, що довідкою про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, виданою ТОВ «НЕННО» 17.12.2021, підтверджується, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, визначених постановою ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 року №1497-78 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.05.1986 р. №665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, зокрема:

з 10.08.1987 по 31.08.1987 в с. Бобер;

з 09.03.1988 по 31.03.1988 в с. Бобер;

з 08.04.1988 по 29.04.1988 в с. Бобер.

Час вказаної роботи до 1 січня 1988 року зараховується в стаж при нарахуванні пенсії збільшений в 3 рази, а з 1988-1990рр. в 1,5 рази. (а.с.9 зворотній бік).

Дана довідка відповідно до Порядку №22-1 є достатньою підставою для підтвердження факту участі особи у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не менше 14 календарних днів у 1987 році.

Таким чином, суд критично оцінює доводи відповідача 1, що така довідка не може бути взята до уваги при вирішенні питання про призначення пенсії ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки довідка чітко відповідає її формі, відображає усі передбачені відомості.

Факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджений також наданим органу Пенсійного фонду України та наявним в матеріалах справи Списком працівників акціонерного товариства закритого типу, які приймали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986-1989 роках, у яких зазначений ОСОБА_1 : періоди роботи: 10-31.08.1987 (22 календарні дні), 09-31.03.1988 (23 календарні дні), 08-29.04.1988 (22 календарні дні), місце роботи: с. Бобер. Підстава складання списків: табелі обліку робочого часу за 1986-1988; накази на відрядження за 1986-1988 роки (а.с.11).

Таким чином, при поданні заяви про призначення пенсії позивач подав необхідні і достатні документи, які підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1988 роках, так і його право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач 1 протиправно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За правилами абз. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Заяву про призначення пенсії позивач подав 21.12.2021 (після досягнення 52 річного віку 28.09.2021), а тому, право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку виникло з 29.09.2021.

Суд зазначає, що згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (далі - Положення № 28-2), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону № 1058, Пенсійний фонд України є органом який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсію та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання пов`язані з веденням обліку пенсійних активів осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законами України і статутом Пенсійного фонду України.

Інструкцією користувача реалізації механізму розподілу та опрацювань звернень за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів від 21 грудня 2020 року внесені зміни в програмне забезпечення підсистеми призначення та виплати пенсії на базі електронної пенсійної справи в частині централізації призначення пенсії. Пенсійним фондом України впроваджено новий механізм розподілу та опрацювання звернень щодо призначення/перерахунку пенсій за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» (далі - Постанова № 25-1), зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 за № 339/35961, передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.

Відповідно пункту 4.2 розділу IV Постанови № 25-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Заяву про призначення пенсії позивач подав за місцем проживання та перебування на обліку, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, яке прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії.

При цьому, після надання відповіді електронна пенсійна справа, яка була отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві для опрацювання, була передана засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи. Тому, пенсійна справа позивача після розгляду заяви перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушених прав на пенсійне забезпечення буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.12.2021 №15, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 3 пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії починаючи із 29 вересня 2021 року пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку до абзацу 2 пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачами доводи позовної заяви не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.12.2021 №15 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 3 пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку до абзацу 2 пункту 1 частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 29 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 15 серпня 2022 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, ЄДРПОУ/РНОКПП 42098368) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.В. Друзенко