Справа № 460/17759/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2022 року м. Рівне №460/17759/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Морозюк О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Доманський О.І.,

відповідача: представник не прибув,

третьої особи: представник Матвієнко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доОперативного командування "Захід" (військова частина НОМЕР_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4
про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Оперативного командування "ЗАХІД" (військова частина НОМЕР_2), в якому просив:

-скасувати наказ командувача військ Оперативного командування "ЗАХІД" від 07.05.2022 №54-РС відносно ОСОБА_1 щодо звільнення і зарахування.

Мотивуючи вимоги позову представник позивача зазначав, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період в роту охорони третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". У зв`язку із скороченням посади позивача, наказом командувача військ Оперативного командування "ЗАХІД" від 07.05.2022 №54-РС ОСОБА_1 було зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_3, внаслідок чого його було направлено до такої військової частини для подальшого проходження служби. Разом з тим, відповідачем не враховано, що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться троє дітей віком до 18 років, з огляду на що він може проходити службу за наявності згоди на це і лише за місцем проживання позивача. З огляду на наведене, представник позивача просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 27.06.2022 відкрито спрощеного позовного провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2022 на 11:00 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов від 14.07.2022, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції про те, що до клопотання начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо зарахування позивача у розпорядження командира 14 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_3) не додавалося жодних підтверджуючих документів щодо наявності у ОСОБА_1 трьох неповнолітніх дітей. Окрім того, рапорт позивача, в якому зазначено про наявність у нього підстав для проходження служби лише за місцем проживання, не був належним чином зареєстрований, резолюція начальника третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо прийнятого рішення на даному рапорті відсутня. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 14.07.2022, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі також - Рівненський РТЦК СП).

Судове засідання відкладено до 08.08.2022 до 10:30 год.

04.08.2022 до суду надійшли письмові пояснення на позов третьої особи, у яких висловлено аргументи і міркування третьої особи на заперечення проти позову.

У судовому засіданні, призначеному на 08.08.2022, представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених у позові мотивів. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. У відповідності до вимог ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Представник третьої особи на стороні відповідача у судовому засіданні, призначеному на 08.08.2022, висловив свої заперечення проти позову та вважав, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено та не є спірним у справі, що на утриманні позивача перебуває троє його неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Місцем проживання позивача є смт. Гоща Рівненської області.

ОСОБА_1 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022.

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 25.02.2022 №38 прапорщик ОСОБА_1 25.02.2022 призваний Рівненським РТЦКСП Рівненської області на військову службу під час мобілізації, на особливий період та призначений командиром 2 відділення охорони 4 взводу охорони роти охорони третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з рапортом командира роти охорони третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.05.2022 до списку особового складу роти охорони третього відділу, які потрапили під скорочення та подані до зарахування у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 включено штаб сержанта ОСОБА_1 .

Наказом командувача військ Оперативного командування "ЗАХІД" від 07.05.2022 №54-РС (по особовому складу) вiдповiдно до підпункту 1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.05.2022 осіб рядового, сержантського складу оперативного командування "Захід", зокрема, штаб-сержанта ОСОБА_1 , командира вiддiлення охорони взводу охорони роти охорони третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 Рівненської області, увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира 14 окремої механізованої бригади.

В ході судового розгляду судом встановлено та підтверджено учасниками справи, що місцезнаходженням 14 окремої механізованої бригади є військова частина НОМЕР_3 - місто Володимир Волинської області.

08.05.2022 на адресу Рівненського РТЦК СП надійшло розпорядження від ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.05.2022 №5/3007 на виконання вимог наказу командувача військ ОК "Захід" щодо переведення підпорядкованих військовослужбовців у військову частину НОМЕР_3.

Вказане розпорядження 08.05.2022 було під підпис доведене до відома особового складу роти охорони, зокрема, позивача.

Крім того, в матеріалах справи міститься рапорт ОСОБА_1 від 08.05.2022, яким він повідомляє начальника третього відділу Рівненського РТЦК СП про те, що згоди на переміщення для проходження служби в іншу область не давав.

Доказів розгляду даного рапорту матеріали справи не містять.

За наведених обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Предметом судового розгляду в межах спірних правовідносин є правомірність переведення позивача для проходження військової служби поза місцем його проживання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з п.20 ч.1 ст.106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу "від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу ") здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 1 цього Закону регламентовано поняття військового обов`язку.

Так, згідно з положеннями ч.1, 2 та 3 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.

Частинами 5 та 7 статті 1 вищевказаного Закону передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу " встановлено, що комплектування військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, зокрема Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію") встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно з ст.1 вказаного Закону мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

У відповідності до ч.5, 6 ст.4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації.

Статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно абзацу першого частини першої вищевказаної статті громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Частиною 5 статті 22 вищевказаного Закону передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, відповідно до вимог вищевказаної статті не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років (абз.4 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання (ч.2 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, на утриманні позивача перебуває троє неповнолітніх дітей з місцем проживання на території Рівненської області.

Спірним наказом позивача переведено для проходження служби до 14 окремої механізованої бригади, тобто військової частини НОМЕР_3, з місцем дислокації на території Волинської області.

Доказів наявності особистої згоди позивача на вибуття до нового місця служби поза місцем його проживання матеріали справи не містять.

Долучені до матеріалів справи третьою особою рапорти співслужбовців позивача із зазначенням ними суб`єктивних суджень про вияв ОСОБА_1 бажання проходити військову службу поза межами місця його проживання не можуть бути достатніми доказами на підтвердження такої обставини.

Таким чином, наказ командувача військ Оперативного командування "ЗАХІД" від 07.05.2022 №54-РС (по особовому складу) в частині увільнення від займаної посади та зарахування ОСОБА_1 у розпорядження командира 14 окремої механізованої бригади - м. Володимир Волинської області, тобто не за місцем проживання позивача, на утриманні якого перебуває троє неповнолітніх дітей, прийнятий відповідачем з недотриманням вимог Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", порушує права та інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню в означеній частині.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжити всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отриманні з незалежних від нього підстав.

Згідно з ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних доказів, які б спростовували твердження позивача щодо неправомірності прийнятого наказу в частині переведення позивача на службу поза місцем його проживання, а відтак, не виконав вимоги процесуального Закону та не довів правомірності прийнятого рішення, яке є предметом спору даної адміністративної справи.

Відзив на позовну заяву відповідача не містить належних обґрунтувань, підтверджених відповідними доказами, які б спростовували заперечення позивача щодо безпідставності прийняття спірного наказу.

Натомість, наведені позивачем аргументи, підкріплені належними та допустимими доказами, а також встановлені судом обставини справи, повністю спростовують доводи та в цілому правову позицію відповідача.

При цьому, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Відтак, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оперативного командування "ЗАХІД" (військова частина НОМЕР_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Рівненський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати п.82 наказу командувача військ Оперативного командування "ЗАХІД" від 07.05.2022 №54-РС (по особовому складу) в частині увільнення від займаної посади та зарахування ОСОБА_1 у розпорядження командира 14 окремої механізованої бригади.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Оперативного командування "ЗАХІД" (військова частина НОМЕР_2).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Оперативне командування "Захід" (військова частина НОМЕР_2) (АДРЕСА_2, ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 Адреса: АДРЕСА_3, ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5.

Повний текст рішення складений 15 серпня 2022 року

Суддя С.А. Борискін