Справа № 640/23494/21
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Мельник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Сумитеплоенерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Сумитеплоенерго» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (тут та далі по тексту - НКРЕКП) та з урахуванням поданої 13.09.2021 заяви про уточнення позовних вимог остаточно просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 постанови НКРЕКП від 21.05.2021 №840;

- визнати протиправною та скасувати постанову НКРЕКП від 25.08.2021 №1437 в частині врахування рішення, що визначене пунктом 3 постанови НКРЕКП від 21.05.2021 №840;

- зобов`язати НКРЕКП прийняти нову постанову з урахуванням судового рішення у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем застосовано вибірковий та необґрунтований підхід щодо неврахування перевитрат за одними й тими ж самими статтями витрат у 2019 році, незважаючи на врахування тих же перевитрат за цими ж статтями витрат у 2020 році. При цьому, деякі статті перевитрат не було враховано НКРЕКП за результатами перевірки у 2019 та у 2020 роках, без наведення жодної аргументації.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.05.2021 №840.

Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.08.2021 №1437 в частині врахування рішення, що визначене пунктом 3 постанови НКРЕКП від 21.05.2021 №840.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною та скасування пункту 3 Постанови № 840 та визнання протиправною та скасування Постанови № 1437 в частині врахування рішення, що визначене пунктом 3 Постанови № 840 відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову в цій частині. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, НКРЕКП на засіданні 21.05.2021 прийняла постанову №840 про накладення штрафу на позивача за порушення Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії та здійснення заходів державного регулювання. Пунктом 3 постанови №840 НКРЕКП доручила Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики підготувати та винести на засідання проект рішення щодо встановлення (перегляду) тарифу на виробництво теплової енергії для ТОВ «Сумитеплоенерго» шляхом його зміни у бік зменшення.

06.08.2021 відбулося засідання НКРЕКП, на якому схвалено проекти постанов щодо внесення змін до деяких постанов НКРЕКП, зокрема для ТОВ «Сумитеплоенерго». Цього ж дня зазначені проекти постанов оприлюднені на офіційному веб-сайті НКРЕКП з метою отримання зауважень та пропозицій.

На засіданні 25.08.2021 прийнято постанову №1437 про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24.12.2020 №2751 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії ТОВ «Сумитеплоенерго», відповідно до якої у розрахунках тарифів на виробництво теплової енергії на 2021 рік враховано рішення, що визначено постановою НКРЕКП від 21.05.2021 №840, зокрема, тариф зменшено на суму: 1) недофінансування Інвестиційної програми на 2019 рік у розмірі 511,61 тис. грн; 2) економії коштів, що склалася за статтями витрат тарифів на виробництво теплової енергії на Сумській ТОЕЦ у 2019-2020 роках у розмірі 8 524,99 тис. грн.

Вважаючи вищевказані пункти постанов протиправним, прийнятими з порушенням встановленого порядку та способу реалізації наданих повноважень, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтованими є позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування пункту 3 постанови НКРЕКП від 21.05.2021 №840, а також визнання протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1437 в частині врахування рішення, що визначене пунктом 3 постанови НКРЕКП від 21.05.2021 №840, водночас, вимоги про зобов`язання НКРЕКП прийняти нову постанову з урахуванням судового рішення у даній справі задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають вимогам статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України та підпадають під сферу дискреційних повноважень відповідача.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначений Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Статтею 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що НКРЕКП (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, діяльності з виробництва теплової енергії на теплогенеруючих установках, включаючи установки для комбінованого виробництва теплової та електричної енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах понад рівень, що встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).

Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом. Одночасно, Регулятор здійснює державне регулювання шляхом реалізації цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг.

Статтею 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті.

Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію.

Регулятор на своїх засіданнях, зокрема, розглядає справи щодо видачі ліцензій та дотримання суб`єктами господарювання ліцензійних умов, а також щодо застосування санкцій за порушення ліцензійних умов та законодавства з питань державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суміжних ринків.

Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Під час здійснення державного контролю Регулятор має право, зокрема: приймати обов`язкові до виконання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про усунення виявлених порушень; накладати штрафні санкції та вживати заходів, передбачених законом.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Відповідно до вимог пункту 13 статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного конання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор, зокрема, приймає обов`язкові для виконання рішення з питань, що належать до його компетенції, встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом, та змінює їх за результатами перевірки або моніторингу, для чого НКРЕКП надано право відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими для виконання.

Статтею 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» передбачено, що Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, на підставі Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2021 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 18.11.2020 №2134, постанов НКРЕКП від 16.12.2020 №2448 «Про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у І кварталі 2021 року та визнання такою, що втратила чинність, постанови НКРЕКП від 30.09.2020 №1815» та від 07.04.2021 №618 «Про збільшення строку проведення планової перевірки ТОВ «Сумитеплоенерго», посвідчення на проведення планової перевірки від 12.03.2021 №186 НКРЕКП проведено планову перевірку ТОВ «Сумитеплоенерго», за результатами якої складено Акт від 23.04.2021 №219.

В Акті перевірки зазначено, що інвестиційна програма ТОВ «Сумитеплоенерго» на 2019 рік схвалена постановою НКРЕКП від 10.12.2018 №1692 «Про встановлення тарифів на відпуск електричної енергії та виробництво теплової енергії ТОВ «Сумитеплоенерго» у сумі 4 665 тис грн (без ПДВ). При цьому, при виконання заходів Інвестиційної програми на 2019 рік за рахунок тарифу на виробництво теплової енергії виникла економія на загальну суму 5,75 тис грн (без ПДВ), зокрема по заходу Модернізація системи зберігання та подачі вугілля паливотранспортного цеху з придбанням грейферного екскаватору. З урахуванням наповнення джерела фінансування Інвестиційної програми на 2019 рік за рахунок тарифу на виробництво теплової енергії, недофінансування інвестиційної програми ТОВ «Сумитеплоенерго» становить 511,61 тис грн (без ПДВ).

За висновками відповідача невиконання Інвестиційної програми на 2019 рік свідчить про порушення позивачем підпункту 18 пункту 3.2 глави 3 Ліцензійних умов з виробництва у частині виконання інвестиційної програми в затверджених об`ємах за відповідними напрямками розробленої, погодженої та схваленої відповідно до вимог Порядку №2585.

Відповідач вважає, що ТОВ «Сумитеплоенерго» отримало кошти у розмірі 511,61 тис грн, які були сплачені споживачами, та не були спрямовані на виконання інвестиційної програми, при тому, що ці кошти є цільовими та мають бути спрямовані виключно на виконання інвестиційної програми та заходів, що передбачені на 2019 рік.

З огляду на викладене, у постанові від 21.05.2021 №840 в оскаржуваному позивачем пункті 3 НКРЕКП зазначила наступне - Департаменту із врегулювання відносин у сфері енергетики, у межах здійснення заходів державного регулювання відповідно до пунктів 1,13 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», статті 20 Закону України «Про теплопостачання», пункту 4.14 Методики підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання, проект рішення щодо встановлення (перегляду) тарифу на виробництво теплової енергії для ТОВ «Сумитеплоенерго» шляхом його зміни в бік зменшення на суму:

1) недофінансування Інвестиційної програми на 2019 рік у сумі 511,61 тис грн;

2) економії коштів, що склалася за статтями витрат тарифів на виробництво теплової енергії на Сумській ТЕЦ у 2019-2020 роках, у сумі 8 524,99 тис грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в Акті перевірки від 23.04.2021 №219 зазначено: відповідно до проаналізованого комісією з проведення перевірки поданого звіту з виконання Інвестиційної програми з виробництва теплової енергії 2019 року ТОВ «Сумитеплоенерго» та первинної документації, фінансування заходів Інвестиційної програми склало 2 119,4 тис грн (без ПДВ), що становить 66,3% від запланованого показника (3 198,1 тис грн (без ПДВ)) або 80,5% від фактично отриманих джерел фінансування з урахуванням фактичного обсягу відпуску теплової енергії (2 631,01 тис грн (без ПДВ). Освоєно коштів за рахунок тарифу на виробництво теплової енергії на суму 2 119,4 тис грн (без ПДВ), що становить 100% від обсягу фінансування (2 119,4 тис грн (без ПДВ).

Отже, в Акті перевірки зафіксовано, що позивачем освоєно 100% коштів, передбачених на заходи Інвестиційної програми, при цьому Акт не містить інформації про використання позивачем коштів на цілі або у розмірах, які не передбачені інвестиційною програмою та/або використання коштів на цілі та у розмірах, які не передбачені структурою тарифу або невикористання коштів при фактичному наповненні джерел фінансування.

Судом першої інстанції встановлено, що на 2019 рік НКРЕКП схвалено фінансування інвестиційної програми у сумі 3 198,01 тис грн на планове фінансування відповідно до плану виробництва теплової енергії. Разом з тим, у 2019 році відбулося зменшення фактичного обсягу виробництва теплової енергії на 17.7% порівняно з плановими показниками, тобто фактичний обсяг виробництва склав 82,27%. У зв`язку із зменшенням виробництва теплової енергії розрахунковий обсяг фінансування на 2019 рік склав 2 631,01 тис грн, тобто зазначена сума мала бути спрямована на фінансування інвестиційної програми за умов отримання фактичного фінансування.

Виходячи з висновків Акту щодо 100% освоєння коштів за рахунок тарифу на виробництво теплової енергії позивачем, відповідні заходи інвестиційної програми виконувалися ним з урахуванням фактичного наповнення джерел фінансування.

Водночас, розмір фактичного фінансування у 2019 році склав 2 119,4 тис грн, з них освоєно Ліцензіатом 100%.

Як стверджує позивач, НКРЕКП при ухваленні пункту 3 постанови №840 не врахував вимоги пункту 4.1 розділу ІV Порядку формування інвестиційних програм ліцензіатів з виробництва електричної та теплової енергії на теплоелектроцентралях та когенераційних установках, затвердженого постановою НКРЕКП від 15.10.2015 №2585.

В свою чергу слід зазначити, що відповідно до зазначеного пункту ліцензіат зобов`язаний виконувати схвалену НКРЕКП інвестиційну програму в повному обсязі відповідно до запланованих етапів, обсягів робіт у кількісному вираженні та обсягів фінансування у вартісному вираженні з урахуванням фактичного наповнення джерел фінансування та не може нести відповідальність за недофінансування, яке сталося з незалежних від нього причин.

Оскільки джерелом фінансування інвестиційної програми на 2019 рік є тариф на виробництво теплової енергії, обсяг фінансування залежить від обсягу надходжень від споживачів.

В акті перевірки відповідачем зазначено інформацію про стан розрахунків споживачів за теплову енергію в розрізі груп споживачів. Так, на початок 2019 року заборгованість споживачів складала 220 931,11 тис грн. Упродовж 2019 року заборгованість споживачів зросла до 235 338,54 тис грн, а упродовж 2020 - до 312 324,60 тис грн.

Таким чином, недофінансування інвестиційної програми мало місце з причин, що не залежать від позивача.

Відповідно до підпункту 2.12 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №428 (далі - Порядок №428) у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків ліцензіатів або повноважень НКРЕКП, така норма трактується в інтересах ліцензіата.

Як вбачається з матеріалів справи, в Акті перевірки зазначено, що у періоді 2019-2020 ТОВ «Сумитеплоенерго» недотримано структуру витрат згідно зі статтями, затвердженими у тарифі на виробництво теплової енергії у частині як недофінансування статей витрат, так і перевищення фінансування статей витрат у порівнянні з плановими, на підставі яких був розрахований та затверджений тариф на виробництво теплової енергії, з урахуванням фактичного обсягу відпуску теплової енергії. Зокрема, в Акті зазначені наступні обставини, які вплинули на недотримання структури тарифу:

-збільшення витрат на 3 601,95 тис грн за статтею «Допоміжні та інші матеріали» (енергія зі сторони) у 2019 році зумовлено тим, що відбулася зупинка підприємства на літній період 2019 року, а саме: з 01.07.2019 по 30.09.2019, та було придбано в електропостачальників за двосторонніми угодами 1 919,56 тис кВат/год на загальну суму 3 754,15 тис грн;

-витрати на оплату праці та відрахування на соціальні заходи у 2019 році склали 38 098,38 тис грн, що на 2 870,10 тис грн більше скоригованого планового рівня витрат - 35 228,28 тис грн, що зумовлено зменшенням фактичного відпуску теплової енергії у порівнянні з плановими, передбаченими при встановленні тарифів, що діяли протягом 2019 року;

- відхилення витрат по статті «Інші витрати» у складі адміністративних витрат відбулося по статтям «врегулювання суперечностей у судових органах» та «оплати послуг комерційних банків» у зв`язку із збільшенням кількості та вартості зазначених послуг;

- витрати на плату праці та відрахування на соціальні заходи у 2020 році склали 42 115,93 тис грн, що на 7 379,34 тис грн менше скоригованого планового рівня витрат - 49 495,27 тис грн, що зумовлено зменшенням фактичного відпуску теплової енергії у порівнянні з плановими, передбаченими при встановленні тарифів, що діяли протягом 2020 року.

Відповідач зазначає, що в результаті аналізу ліцензованої діяльності з виробництва теплової енергії на Сумській ТЕЦ в періоді 2019-2020 встановлено, що ТОВ «Сумитеплоенерго» недотримано структури витрат згідно зі статтями, затвердженими у тарифі на виробництво теплової енергії у частині як недофінансування статей витрат, так і перевищення фінансування статей витрат у порівнянні з плановими, на підставі яких був розрахований та затверджений тариф на виробництво теплової енергії, з урахуванням фактичного обсягу відпуску теплової енергії. Крім того, відповідач зазначає, що обсяг недофінансування перевищує обсяг перевитрат, та економія становить 8 524,99 тис грн.

На зазначену суму економії згідно з підпунктом 2 пункту 3 постанови №840 від 21.05.2021 прийнято рішення про зміну тарифу на виробництво теплової енергії у бік його зменшення.

З матеріалів справи вбачається, згідно наведеної відповідачем в Акті таблиці, що при розрахунках враховано як економію, так і перевитрати за статтями «Паливо» за принципом «економія + перевитрати = різниця» (якщо різниця є показником зі знаком «+» коригування тарифу не здійснюється на цю величину, якщо ж різниця є показником зі знаком «-«, то на відповідну величину відбувається зменшення тарифу), не враховано також за наведеним принципом економію за іншими статтями витрат та перевитрати за цими ж статтями витрат, а зазначено розмір перевитрат «довідково».

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Сумитеплоенерго» зверталося до відповідача із поясненнями та зверненнями щодо врахування і інших перевитрат за статтями витрат згідно структури тарифу (у вигляді таблиць), однак НКРЕКП обґрунтувань та розрахунків позивача не врахувала (лист позивача від 29.04.2021 №2241).

З огляду на викладене слід зазначити, що ні Законами України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та «;Про теплопостачання», ні постановами НКРЕКП «Про затвердження Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що проводять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов» від 14.06.2018 №428 та «Про затвердження Методики формування, розрахунку та встановлення тарифів на електричну та (або) теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, теплових електростанціях та когенераційних установках» від 01.08.2017 №991, не встановлено право НКРЕКП чи обставин, за яких Регулятор може вибірково визнавати чи не визнавати перевитрати та економію коштів за однією статтею витрат тарифу, та не брати до уваги перевитрати за рештою статей витрат в структурі тарифу.

Рішення Регулятора при цьому про зміну тарифу має відповідати вимогам законодавства, а також принципу неможливості встановлення тарифу нижче рівня економічно обґрунтованих витрат. До проекту рішення Регулятора мають бути підготовлені обґрунтування, які підлягають оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора, що передбачено частиною четвертою статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

В обґрунтуванні до проекту постанови НКРЕКП про накладення штрафу на ТОВ «Сумитеплоенерго» за порушення Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії та здійснення заходів державного регулювання» відповідачем процитовано Акт перевірки щодо недотримання позивачем структури витрат, наведено таблицю, яка відображає «економію» за статтями витрат, перевитрати за статтею «паливо» та довідково перевитрати за іншими статтями витрат.

Водночас, в обґрунтуванні не наведено переліку та аналізу перевитрат за статтями витрат, не надано оцінки причинам перевитрат, а також висновків того, що перевитрати, які мали місце, є економічно необґрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем належним чином не обґрунтовано причини зменшення тарифу, чим недотримано вимоги статті 20 Закону України «Про теплопостачання» в частині встановлення тарифів нижче економічно обґрунтованих.

Крім того, НКРЕКП, приймаючи Порядок №428 встановив процедуру та порядок визначення сум надлишково отриманого або недоотриманого доходу від здійснення ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії та визначення сум надлишково отриманого або недоотриманого доходу постачальників універсальних послуг від здійснення ліцензованої діяльності з постачання електричної енергії споживачу, відповідно до яких чітко визначено механізми та правила врахування сум економії коштів та перевищення вартості витрат.

Натомість у Порядку №428 НКРЕКП не визначено аналогічних процедур та механізмів для ліцензіатів НКРЕКП у сфері комунальних послуг, а саме: суб`єктів господарській діяльності з виробництва теплової енергії на теплогенеруючих установках, включаючи установки для комбінованого виробництва теплової та електричної енергії, до яких відноситься і Сумська ТЕЦ.

Одночасно абзацом 2 пункту 4.7 Методики формування, розрахунку та встановлення тарифів на електричну та (або) теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, теплових електростанціях та когенераційних установках, затвердженої постановою НКРЕКП від 01.08.2017 №991 визначено, що за результатами перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва електричної та (або) теплової енергії НКРЕКП може прийняти рішення щодо направлення додатково отриманого доходу за рахунок зменшення витрат на паливо та інших витрат (зменшеного на податок на прибуток) за попередній період у співвідношенні: 50% як джерело для виконання додаткової інвестиційної програми, що має бути розроблена та схвалена відповідно до Порядку формування інвестиційних програм, та 50% залишається у розпорядженні ліцензіата.

Отже, НКРЕКП має зазначені дискреційні повноваження, однак, не скористалася ними при прийнятті підпункту 2 пункту 3 постанови №840 від 21.05.2021.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 06.08.2021 відбулося засідання НКРЕКП, на якому схвалено проекти постанов щодо внесення змін до деяких постанов НКРЕКП щодо зміни тарифів на виробництво теплової енергії для АТ «Дніпровська ТЕЦ», АТ «Херсонська ТЕЦ», ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5», ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ», ТОВ «Краматорськтеплоенерго», ТОВ «Сумитеплоенерго».

Того ж дня зазначені проекти постанов оприлюднені на офіційному сайті НКРЕКП з метою отримання зауважень та пропозицій.

На засіданні 25.08.2021 НКРЕКП прийнято постанову №1437 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24.12.2020 №2751 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії ТОВ «Сумитеплоенерго» на 2021 рік», враховано рішення, визначене постановою НКРЕКП від 21.05.2021 №840 «Про накладення штрафу на ТОВ «Сумитеплоенерго» за порушення Ліцензійних умов з виробництва теплової енергії та здійснення заходів державного регулювання» щодо встановлення (перегляду) тарифу на виробництво теплової енергії для ТОВ «Сумитеплоенерго» шляхом його зміни в бік зменшення на суму:

1) недофінансування Інвестиційної програми на 2019 рік у сумі 511,61 тис грн;

2) економії коштів, що склалася за статтями витрат тарифів на виробництво теплової енергії на Сумській ТЕЦ у 2019-2020 роках, у сумі 8 524,99 тис грн.

Судом першої інстанції встановлено, що Акт планової перевірки від 23.04.2021 №219, який покладено в основу постанови №840 та Постанови №1437, містить Опис виявлених порушень вимог законодавства та ліцензійних умов, у пункті 3 якого зазначено про порушення підпункту 18 пункту 3.2 глави 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 22.03.2017 №408 в частині виконання інвестиційної програми в затверджених об`ємах за відповідними напрямками, розробленої, погодженої та схваленої відповідно до вимог Порядку №2585.

Зазначеними положеннями Ліцензійних умов №308 передбачено, що при провадженні господарської діяльності з виробництва теплової енергії ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог: оприлюднювати на власному веб-сайті та в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством інформацію щодо тарифу на виробництво теплової енергії та його зміни, формування та виконання інвестиційної програми з виробництва теплової енергії та іншу інформацію відповідно до Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення.

Отже, підпункт 18 пункту 3.2 Ліцензійних умов 308 регулює питання оприлюднення інформації, і не регулює питання виконання ліцензіатом інвестиційної програми, відтак, недофінансування інвестиційної програми не є порушенням підпункту 18 пункту 3.2 Ліцензійних умов 308.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ТОВ «Сумитеплоенерго» в частині визнання протиправним та скасування пункту 3 постанови НКРЕКП від 21.05.2021 №840, а також визнати протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1437 в частині врахування рішення, що визначене пунктом 3 постанови НКРЕКП від 21.05.2021 №840 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо посилань апелянта на рішення Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі №520/10318/19 та від 04 лютого 2019 року у справі № 826/14482/17, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки правовідносини у вказаних справах та у справі, що розглядається, є різними, зокрема, у справі № 520/10318/19 розглядалося питання щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, а у справі № 826/14482/17 ключовими правовими питаннями є правомірність застосування санкцій, визначених Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017, та належність до санкцій такого заходу як вилучення зі структури тарифів ліцензіатів коштів, тобто, правовідносини у таких справах стосуються іншого предмету спору, фактичні обставини якої не є ідентичними даній справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено « 15» серпня 2022 року.