Справа № 420/1556/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1556/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Носач В.О.

за участю сторін:

від позивача: Яшук Ю.Ю., на підставі ордеру,

від відповідача : Піроженко В.М., на підставі довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2д) про визнання протиправним рішення та зобов`язання здійснити реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 24 січня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2д), в якій позивач просила:

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 13.01.2022 року про відмову у здійсненні реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати відповідача здійснити реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , без згоди батька.

Ухвалою від 31 січня 2022 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 17.02.2022 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (надалі - ОМР) з метою первинної реєстрації місця проживання малолітньої дитини, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю згоди батька на реєстрацію дитини.

Позивач вважає відмову відповідача протиправною, з огляду на таке.

Так, між позивачем та ОСОБА_3 у 2018 році було укладено шлюб. У шлюбі народилась донька ОСОБА_2 .

Рішенням суду від 19.02.2021 року шлюб було розірвано, та за рішенням суду з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дитини. Аліменти на утримання дитини колишній чоловік не сплачує та долею дитини не цікавиться, тим самим усунувся від виконання обов`язків передбачених Сімейним кодексом України, що унеможливлює отримання позивачем письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем проживання матері.

Позивач звернулась до ЦНАП ОМР із заявою про первинну реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю згоди батька на таку реєстрацію дитини.

Позивач вважає, що у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень ст. 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, позивач зазначає, що спору між нею та батьком дитини, щодо визначення їх місця проживання немає, дитина проживає разом з матір`ю, що встановлено в рішенні Суворовського районного суду м.Одеси від 21.04.2021 року по справі № 523/17291/21.

Батько усунувся від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, що унеможливлює отримання позивачем письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем проживання матері.

Тому, з метою виконання обов`язку щодо реєстрації місця проживання дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження позивач була змушена звернутись до відповідача з вказаною заявою.

Позивач вважає, що відсутність письмової згоди батька дитини не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання її дитини за адресою матері.

У встановлений судом строк 14 лютого 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Так, позивач звернулась до Центру НАП ОМР 13.01.2022 року за отриманням адміністративної послуги з реєстрації місця проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 .

Для отримання вказаної адміністративної послуги позивачем було надано: заява про отримання адміністративної послуги від 13.01.2022 року, заяву про реєстрацію місця проживання дитини, паспорт, витяг з ЄДДР щодо реєстрації місця проживання, свідоцтво про народження дитини та квитанцію про сплату адміністративного збору.

За результатом розгляду наданих документів, адміністратор Департаменту відмовив з підстав не надання позивачем згоди другого законного представника малолітньої особи на реєстрацію місця проживання дитини.

Відмова Департаменту ґрунтується на тому, що відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та Правилами реєстрації місця проживання № 207 передбачено вичерпний перелік документів, які необхідні для реєстрації місця проживання. Вказаним законом передбачено, що задекларованим або зареєстрованим місцем проживання дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої у встановленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішення суду або рішенням органу опіки та піклування).

Також відповідач звернув увагу, що відмовою у здійсненні реєстрації місце проживання дитини, відповідач не порушує права дитини, а навпаки діє таким чином з метою забезпечення прав та інтересів дитини.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів чи аргументів, які підтверджували б реальне порушення прав та законних інтересів її малолітньої дитиною відмовою Департаменту в реєстрації місце проживання.

Таким чином, адміністратор Департаменту діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах повноважень.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Ухвалою, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 26.07.2022 року, підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті на 04.08.2022 року.

Представники сторін з`явились у судове засідання, представник відповідача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У вступному слові представник позивача наполягав на доводах викладених у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У вступному слові представник відповідача заперечував проти заявлених позовних та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши вступні слова представників сторін, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_3 (а.с.17).

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 . Мати: ОСОБА_1 , батько: ОСОБА_3 (а.с.20).

Також, суд встановив, що відповідно до рішення Суворовського районного суду від 19.02.2021 року по справі № 523/16405/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.21).

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2021 року по справі № 523/17291/21, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не меншу 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.11.2019 року і до її повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22-23).

Відповідно до постанови від 14.12.2021 року про арешт коштів боржника у ВП № 66009599, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та належать боржнику ОСОБА_3 (а.с.14), та наявна заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджено довідкою № 54888 від 07.12.2021 року Другого Київського відділу ДВС у місті Одесі (а.с. 13).

Також суд встановив, що позивачем до Одеського районного управління поліції № 1 подано заяву про скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. (а.с.24-25).

Матеріалами справи підтверджено, що 13.01.2022 року позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 (а.с.16).

До заяви надала:

- заяву про отримання адміністративної послуги від 13.01.2022 року,

- заяву про реєстрацію місця проживання дитини від 13.01.2022 року,

- копію паспорту та коду,

- витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання,

- свідоцтво про народження дитини,

- квитанцію про сплату адміністративного збору.

За результатами розгляду вказаних документів, адміністратором Департаменту було відмовлено у реєстрації місця проживання із зазначенням: особа подала документи або відомості, передбачені законом не в повному обсязі (а.с.16 зворотній бік).

Не погоджуючись з наданою відмовою позивач звернулась до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини між сторонами по цій справі щодо порядку реєстрації місця проживання регулюються правовими нормами Конституції України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 5 листопада 2021 року № 1871-IX (надалі Закон № 1871-IX), Правилами реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (далі - Правила).

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону 1871-IX, задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників.

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18).

13.01.2022 року позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 (а.с.16), додавши до заяви: заяву про отримання адміністративної послуги від 13.01.2022 року, заяву про реєстрацію місця проживання дитини від 13.01.2022 року, копію паспорту та коду, витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, свідоцтво про народження дитини, квитанцію про сплату адміністративного збору.

Відповідачем відмовлено у реєстрації дитини за місцем реєстрації мати, оскільки не надано на це згоди іншого з батьків або законних представників.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить із застосування норм права таким чином.

Так, статтею 9 Закону 1871-IX передбачено порядок реєстрації місця проживання (перебування) особи, ч. 2 якої містить перелік документів, які додаються до заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи, а саме:

1) паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;

2) свідоцтво про народження - для дітей віком до 14 років;

3) документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України);

4) документи, що посвідчують особу законного представника (представника);

5) документи, що підтверджують повноваження особи як законного представника (представника), крім випадків, якщо законними представниками дитини є її батьки чи один із батьків;

6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору;

7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, затверджені Правила реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (надалі Правила № 207), які діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 18 Правил № 207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Таким чином, аналіз наведених норм права доводить, що у разі реєстрації місце проживання дитини з однім із батьків, які разом не проживають, така реєстрація здійснюється за умови надання письмової згоди другого з батьків.

При цьому п. 18 Правил № 207 передбачено виключення із цього порядку, а саме: можлива реєстрація дитини без письмової згоди другого з батьків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування.

Суд звертає увагу, що ці норми права не містять будь-яких суперечностей, є чіткими, а тому суд відхиляє доводи позивача щодо наявності правової колізії, неповноти та нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем не надано згоду другого з батьків про реєстрацію місце проживання ОСОБА_2 за адресою матері.

Також не надано відповідне рішення суду або рішення органу опіки та піклування, якими визначено місце проживання дитини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.02.2021 року по справі № 523/16405/20, лише розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та при цьому питання визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_2 судом не вирішувалося.

Іншого рішення суду або органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання позивачем до суду не надано.

Таким чином, суд встановив, що позивачем не в повному обсязі надано пакет документів для реєстрації місце проживання дитини за адресою матері.

Відповідно до п.11 Правил № 207, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала необхідних документів або інформації.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.12 Закону 1871-IX, орган реєстрації відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо: особа подала документи або відомості, передбачені цим Законом, не в повному обсязі.

Враховуючи встановлені судом факти та обставини, суд доходить висновку, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у реєстрації місце проживання її дитини без згоди батька або без рішення суду або рішення органу опіки та піклування, якими визначено місце проживання дитини, діяв у спосіб, порядок та в межах наданих Законом 1871-IX повноважень.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 13.01.2022 року про відмову у здійсненні реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , є безпідставними, та не належать задоволенню.

У звязку з тим, що іншого пакету документів для реєстрації місце проживання дитини позивачем не надано, суд доходить висновку, що безпідставні позовні вимоги - зобов`язати відповідача здійснити реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , без згоди батька, та не належать задоволенню.

Посилання позивача на те, що батько усунувся від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, що унеможливлює отримання позивачем письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем проживання матері відхиляються судом як безпідставні, оскільки у цьому випадку законодавством передбачено інший порядок реєстрації місце проживання дитини, а саме: за рішенням суду або органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини.

Також суд вважає, що відмова у реєстрації місце проживання малолітньої дитини не порушує права дитини, та не є перешкодою у реєстрації місця проживання за адресою матері, оскільки, як вже зазначалось, законодавством передбачений інший порядок реєстрації місце проживання дитини у разі відсутності письмової згоди одного з батьків, яким позивач може скористатися.

Також помилкові твердження позивача, що відмовляючи в реєстрації місце проживання дитини відповідач розриває сімейні зв`язки дитини з матер`ю та порушує право дитини на безпечне середовище, оскільки через не реєстрацію місце проживання дитина не втрачає права на сімейні зв`язки дитини з матер`ю.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність своїх дій, а позивачем не надано доводи на спростування правомірності дій відповідача чи виникнення обґрунтованого сумніву у їх діях та не доведені обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать компенсації за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2д) про визнання протиправним рішення та зобов`язання здійснити реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 15» серпня 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.