Справа № 826/8667/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2022-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року м. Київ № 826/8667/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АЛ-КО КОБЕР»
доДержавної екологічної інспекції у Київській області
провизнання протиправними та скасування припису від 21.06.2017р.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ал-ко Кобер» звернулось до суду з даним позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Київській області від 21.06.2017.

Як вбачається з матеріалів справи позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач правом на подання заперечень / відзиву не скористався. Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 18.08.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №010.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017, а рішення постановлене з урахуванням п. 10 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Київської області 13.06.2017 та 20.06.2017 здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «АЛ-КО Кобер» за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, 156.

За результатами перевірки складено Акт № 135 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства (надалі-Акт перевірки) та винесено оскаржуваний Припис від 21.06.2017.

Приписом зобов`язано ТОВ «AЛ-КО Кобер»:

1. Подавати статистичну звітність щодо поводження з відходами. Дана вимога обґрунтована п. «г» ч.1 ст. 17, ч. 1 ст. 26 ЗУ № 187, п. 5 Порядку, затвердженого постановою КМУ №2034;

2. Вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються. Дана вимога обґрунтована п. «г» частини першої статті 17 ЗУ «Про відходи» №187; підпунктом 1.4 п. 1 Інструкції затвердженої наказом Мінприроди №342.

3. Визначити та погодити склад і властивості відходів, що утворюються, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища. Дана вимога обґрунтована абзацом 2 ч. 1 ст. 10, частиною 5 ст. 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» № 2707- XII.

4. На підставі інвентаризації джерел утворення відходів, провести розрахунок показника загального утворення відходів (Пзув), у разі, якщо Пзув перевищує граничне значення, що дорівнює 1000 умовних одиниць та/або показник загального обсягу оброблення чи утилізації відходів більше 100 тон на рік. У випадку, якщо Пзув не перевищує граничного значення і є меншим 1000 умовних одиниць, подати декларацію про утворення відходів. Дана вимога обґрунтована ст.ст. 17, 27, 32, 33 ЗУ «Про відходи», ст. 55 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», ПКМУ від 03.08.98р. №1218, ПКМУ від 31.08.98 p. №1360.

5. Отримати Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Дана вимога обґрунтована абзацом 2 ч. 1 ст. 10, ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» №2707-ХІІ.

6. Надати до державної екологічної інспекції у Київській області на передачу металобрухту (металеві стрічки). Дана вимога обґрунтована ст. 17 ЗУ «Про відходи».

Не погоджуючись із правомірністю і обґрунтованістю зазначеного припису позивач звернувся до суду з даним позовом і просить задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом «г» ч.1 ст.17 Закону України «Про відходи» визначено, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку.

Державна статистична звітність про відходи ведеться за встановленими уніфікованими формами відповідно до державного класифікатора ДК 010-98 «Класифікатор управлінської документації», ДК 005-96 «Класифікатор відходів» та номенклатурою відходів (п.5 Порядку ведення державного обліку та паспортизації відходів №2034).

Пунктом 1 Порядку №2034 визначено, що цей Порядок встановлює єдині правила ведення державного обліку та паспортизації відходів, дія яких поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, діяльність яких пов`язана з утворенням відходів та здійсненням операцій поводження з ними (далі - підприємства).

У статті 1 Закону України «Про відходи» наведено визначення поняття побутові відходи - відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках (тверді, великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім відходів, пов`язаних з виробничою діяльністю підприємств) і не використовуються за місцем їх накопичення.

тверді відходи - залишки речовин, матеріалів, предметів, виробів, товарів, продукції, що не можуть у подальшому використовуватися за призначенням.

Як встановлено в акті перевірки та не було заперечено і спростовано позивачем з посиланням на належні і допустимі докази, в результаті діяльності ТОВ «AЛ-KO КОБЕР» утворюються та розміщуються тверді побутові відходи, поліетилен, картон, макулатура, металобрухт, обладнано місце для тимчасового їх зберігання.

Таким чином, оскільки діяльність позивача пов`язана з утворенням відходів, останній зобов`язаний подавати статистичну звітність щодо поводження з відходами, внаслідок чого припис в частині п.1 є цілком правомірним.

Посилання позивача на те, що ним не провадиться господарська діяльність у сфері поводження з відходами, судом відхиляються, адже п.1 Порядку №2034 пов`язує обов`язок подання статистичної звітності не лише із здійсненням операцій поводження з відходами, а у випаду коли діяльність суб`єкта господарювання пов`язана з утворенням відходів.

З аналогічних наведених підстав суд приходить до висновку про правомірність припису в частині п.2 - обов`язку позивача вести поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, тощо.

Посилання позивача на те, що поліетилен і картон, який прибуває на склад ТОВ «АЛ-КО Кобер», разом з товаром від постачальника, використовується для пакування продукції під час формуванні замовлення клієнтам, які його отримують особисто або засобами поштового зв`язку, тому у діяльності ТОВ «AЛ-КО Кобер» не утворюються відходи, судом відхиляються, оскільки в такому випадку не є можливим документально підтвердити 100% використання позивачем поліетилену і картону при подальшій реалізації товарів третім особам.

Стосовно п.п.3, 5 Припису щодо необхідності визначити та погодити склад і властивості відходів, що утворюються, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища; отримати Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», на якому ґрунтуються вказані пункти Припису визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані:

здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Як підтверджується матеріалами справи та не було заперечено відповідачем, ТОВ «АЛ-КО Кобер» 22 травня 2015 року отримано дозвіл №-22 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданий Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації. Копія вказаного дозволу додана до позовної заяви.

Порядком проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою КМУ від 13.03.2002 № 302 передбачено, що вказані дозволи видаються строком не менше як п`ять років. Отже, наявний у ТОВ «AЛ-КО Кобер» дозвіл діяв на час проведення перевірки та винесення постанови, внаслідок чого Припис в частині п.п.3, 5 не можна вважати правомірним.

Стосовно п.4 Припису, відповідно до якого позивача зобов`язано на підставі інвентаризації джерел утворення відходів, провести розрахунок показника загального утворення відходів (Пзув), суд зазначає наступне.

У статті 1 Закону України «Про відходи» визначено, що показник загального утворення відходів (далі - Пзув) - критерій обсягу утворення відходів, що розраховується за формулою Пзув = 5000 х М1 + 500 х М2 + 50 х М3 + 1 х М4, де М1, М2, М3, М4 - маса в тоннах відходів 1, 2, 3 та 4 класів небезпеки відповідно, утворених за попередній рік.

Абзацом «с» ст.17 вказаного Закону визначено, що суб`єкти господарювання зобов`язані мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000.

Суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув від 50 до 1000, зобов`язані щороку подавати декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку про те, що у позивача в будь-якому випадку виникає обов`язок: 1) або подавати декларацію при Пзув від 50 до 1000; 2) або отримати дозвіл на поводження з відходами при Пзув більше 1000.

Натомість у випадку Пзув менше 50, позивач є вільним від вчинення вказаних дій.

Відповідно до абз. «в» ст.17 Закону позивач зобов`язаний визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища;

Таким чином, оскільки без інвентаризації джерел утворення відходів не є можливим встановити Пзув, а обов`язок щодо визначення Пзув покладено на позивача, суд погоджується з доводами відповідача щодо існування обов`язку у позивача на підставі інвентаризації джерел утворення відходів, провести розрахунок показника загального утворення відходів (Пзув).

Посилання позивача на те, що зі змісту Акту перевірки не вбачається, на підставі яких даних відповідачем було зроблено висновок, що ТОВ «AЛ-KO Кобер» утворює відходи для яких Пзув від 50 до 1000, судом відхиляються, оскільки такого висновку акт перевірки не містить, натомість для визначення Пзув позивача і зобов`язано вчинити відповідні дії.

Таким чином, вимоги припису в частині п.6 є цілком правомірними.

Стосовно п.6 Припису, відповідно до якого позивача зобов`язано надати до державної екологічної інспекції у Київській області договір на передачу металобрухту (металеві стрічки) відповідно до ст.17 Закону України «Про відходи», суд погоджується із доводами позивача про те, що ст.17 Закону не передбачено обов`язку позивача укладати договір про передачу металобрухту, внаслідок чого Припис і в цій частині не можна вважати правомірним.

З урахуванням наведеного в сукупності позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Припис Державної екологічної інспекції у Київській області від 21.06.2017 в частині пунктів 3, 5, 6.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 800 грн (вісімсот грн 00 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛ-КО КОБЕР» за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Київській області.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛ-КО КОБЕР» (ідентифікаційний , адреса: 07442, смт. В. Димерка, вул. Броварська, 156).

Державна екологічна інспекція у Київській області (, адреса: 03040, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЬКИВСЬКА, будинок 3).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович