Справа № 500/2526/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2526/22

17 серпня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку її пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), з 01.03.2021, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2018, 2019 та 2020 роки;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.03.2021 перерахунок та виплату їй пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2018, 2019 та 2020 роки.

В обґрунтування позову вказує, що з 16.11.2009 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.03.2021 їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Статтею 40 Закону № 1058-IV передбачено, що для обчислення розміру пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) України, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Всупереч цьому позивачці було призначено пенсію за віком не із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, а із застосуванням показника за 2014-2016 роки. У зв`язку із чим у червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, проте отримала відмову обґрунтовану тим, що попередньо позивачці вже було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», а середня заробітна плата, визначена статтею 40 Закону № 1058-IV, застосовується за 2018-2020 роки при первинному призначенні пенсії, якщо звернення надійшло б у 2021 році. При переведені на пенсію за віком на загальних підставах з інших видів пенсійного забезпечення при обчисленні пенсії застосовується той показник середньої заробітної плати по Україні, який застосовувався при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії.

Позивачка вважає такі дії відповідача неправомірними, наголошуючи, що у спірному випадку має місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного закону. В даному випадку має враховуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії. У зв`язку із таким порушенням її прав звернулася з цим позовом до суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 17.08.2022.

19.07.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.21-25), у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області проти позову заперечує з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, пенсії яким призначені відповідно до, зокрема, Закону України «Про державну службу», розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами Закону № 1058-IV, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсій на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

З 01.03.2021 позивачці на підставі її заяви донараховано страховий стаж та заробітну плату та переведено з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. При перерахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати, що використовувався для призначення пенсій станом на жовтень 2017 року (за 2014-2016 роки).

Відповідач вважає, що при переведені на пенсію за віком на загальних підставах з інших видів пенсійного забезпечення при обчисленні пенсії застосовується той показник середньої заробітної плати по Україні, який застосовувався при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії. Для застосування при обчисленні пенсії позивачки за віком показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарні роки, що передують рокові звернення за призначенням пенсії за віком, за 2018-2020 роки підстави відсутні.

Також відповідач звертає увагу, що позивачкою пропущено строк звернення до суду з цими позовним вимогами та просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Учасники справи 17.08.2022 подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому враховуючи положення статей 194, 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, з 16.11.2009 по 28.02.2021 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 01.03.2021 позивачці донараховано страховий стаж та заробітну плату за її заявою та призначено пенсію за віком, на умовах, передбачених Законом № 1058-IV.

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018, 2019, 2020 роки.

Листом від 29.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивачку, що оскільки вона отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», то при переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для застосування середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки законні підстави відсутні, оскільки така могла бути застосована лише при первинному призначені пенсії, якщо звернення надійшло у 2021 році. Пенсійним органом застосовано показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки (3764,40 грн), тобто той, що застосовувався при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії (а.с.11).

Не погодившись з відмовою відповідача обчислити розмір пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019, 2020 роки, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Отже, Законом № 1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності відповідного страхового стажу, вказаного у цій статті.

При цьому, відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П= Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до приписів частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Вказані норми Закону свідчать на користь висновку, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, тобто мова йде про пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого Закону (у спірному випадку Закону України «Про державну службу»), то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, проведене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд звертає увагу, що у постановах від 10.04.2019 у справі № 211/1898/17 та від 10.07.2018 у справі № 520/6808/17 Верховний Суд зазначив, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, зі змісту наведених норм слідує, що призначення та виплата пенсії позивачці за нормами Закону України «Про державну службу» не входила до правового регулювання Закону №1058-IV, а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.

Позивачка, отримуючи до 01.03.2021 пенсію за Законом України «Про державну службу», не підпадала під жодну з видів пенсій, передбачених Законом №1058-IV. Тому, призначення позивачці пенсії за віком відповідно до цього Закону з 01.03.2021 відбулось вперше.

За таких обставин фактично йдеться про призначення позивачці іншого виду пенсії, а саме пенсії за віком, обрахованої відповідно до Закону №1058-IV, замість раніше призначеної пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про державну службу».

Переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17 від 13.12.2018 у справі № 185/860/17.

Таким чином, у випадку, коли особі було призначено пенсію згідно Законом України «Про державну службу», а у подальшому призначено новий вид пенсії - пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то при обчисленні розміру пенсії має застосовуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом.

У цій справі при призначенні позивачці 01.03.2021 пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019, 2020 (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно частини другої статті 40 цього Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 577/2457/17.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем при призначенні позивачці пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, а дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону №1058-IV з 01.03.2021, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2018, 2019 та 2020 роки, є протиправними.

З наведених підстав підлягає до задоволення і похідна позовна вимога про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної позивачці пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки.

Щодо обгрунтувань відповідача про пропущення строку звернення до суду, у тому числі з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31.03.2021 в справі № 240/12017/19, то суд вважає таку безпідставною із таких мотивів.

Дійсно основні правила обчислення строків звернення до суду із позовом з метою захисту права на отримання пенсійних виплат деталізовані Верховним Судом у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19, де суд відступив від деяких раніше висловлених правових позицій. Суть сформованого у постанові від 31.03.2021 висновку полягає у тому, що пенсія - це щомісячний, періодичний платіж, а тому її розмір повинен бути відомим особі, яка його отримує. За загальним правилом, особа має реальну та об`єктивну можливість проявляти зацікавленість щодо розміру пенсії.

Однак у цій справі встановлено, що спірні обставини обчислення позивачці пенсії пов`язані із застосуванням певних формул та математичних розрахунків, що не є очевидними для особи, яка отримує пенсію.

Показники середньої заробітної плати по Україні, відносно яких виник спір, є лише одним із елементів загальної формули обчислення пенсії (Зп = Зс х (Ск : К)), а тому правильність чи помилковість їх застосування не є явним для позивачки з моменту призначення їй пенсії (з 01.03.2021). Тому суд вважає, що у цій справі саме з моменту отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 29.06.2022, в якому позивачку детально проінформовано про методи обчислення її пенсії, необхідно обраховувати процесуальний строк звернення із позовом.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 , отримавши лист відповідача від 29.06.2022, без зайвих зволікань звернулася до суду 01.07.2022. За таких обставин, суд не вбачає підстав вважати, що строк звернення до суду з позовними вимогами у цій справі пропущено.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то згідно із частиною першою статті 139 КАС України на користь позивачки необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 992,40 грн, перерахованого до бюджету відповідно до квитанції від 01.07.2022 (а.с.13).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, з 01.03.2021, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) у Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2018, 2019, 2020 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.03.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2018, 2019 та 2020 роки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 17 серпня 2022 року.

Суддя Чепенюк О.В.