Справа № 240/10683/22
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030500
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення коштів,
У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, передбаченому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та стягнення недоплаченої суми.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 відповідач протиправно виплатив у 2022 році грошову допомогу до 5 травня в розмірі меншому, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Ухвалою суду від 15 червня 2022 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.
06 липня 2022 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивачу, який перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проведена виплата одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік в розмірі та порядку, встановлених постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 07 травня 2022 року №540. Указує, що не мав правових підстав та фінансової спроможності для виплати грошової компенсації в розмірах, які не визначені такою постановою.
26 липня 2022 року відповідач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що належним відповідачем у справі має бути місцевий орган соціального захисту населення за місцем проживання отримувача, а саме Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд установив, що позивач є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується відповідним посвідченням і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі Закон України №2262-XII).
Відповідно довідки ГУ ПФУ в Житомирській області від 06 червня 2022 року №453 відповідачем у червні 2022 року до 5 травня позивачу виплачена допомога у розмірі 3906,00 грн.
Посилаючись на необхідність виплати такої допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно положень Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі Закон України №3551-XII).
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV (далі Закон України № 367-XIV) статтю 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено частиною 4 такого змісту: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи 10 мінімальних пенсій за віком; ІІ групи 8 мінімальних пенсій за віком; III групи 7 мінімальних пенсій за віком».
У подальшому Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 №79-VIII року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статті 13 Закону України №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Тобто, Кабінету Міністрів України делеговані повноваження встановлювати, зокрема, розмір разової грошової допомоги до 5 травня.
На реалізацію приписів цієї норми Кабінетом Міністрів України 07 травня 2022 року прийнято постанову №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі Постанова №540), якою передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України №3551-ХІІ, проводиться у розмірі: I групи 4421 гривень; II групи 3906 гривень; III групи 3391 гривень.
Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України, наведені вище положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.
Таким чином, на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 відновлено дію частини 5 статті 13 Закону України № 3551-XII у редакції Закону України № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи 10 мінімальних пенсій за віком; II групи 8мінімальних пенсій за віком; III групи 7 мінімальних пенсій за віком.
Отже, на час виплати позивачу у 2022 році такої допомоги одночасно діяли Закон України №3551-XII і Постанова №540.
Виходячи із визначених у частині 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році слід застосовувати не Постанову №540, а Закон України №3551-XII, який має вищу юридичну силу.
За наведених вище обставин відповідач необґрунтовано здійснив нарахування та виплату позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року відповідно до приписів Постанови №540.
Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком слід визначати із урахуванням положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV та закону України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IХ установлено, що станом на 01 січня мінімальна пенсія за віком складає 1934,00 грн.
При цьому суд звертає увагу на те, що згідно пунктів 2 та 3 Порядку №540 головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.
Розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня є, зокрема, щодо виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, Пенсійний фонд України.
Пунктом 5 Порядку №540 передбачено, що бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються Пенсійному фонду України відповідно до поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги, що включені у відомості (списки) на виплату пенсій за червень 2022 року, на підставі інформації, що обробляється в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах), та витрат на оплату послуг, пов`язаних із виплатою та доставкою грошової допомоги, що проводиться організацією, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання.
Отже, Мінсоцполітики перераховує кошти Пенсійному фонду України відповідно до поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги. При цьому органом, який зобов`язаний завершити процедуру проведення розрахунків шляхом виплати допомоги для осіб, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію, є орган Пенсійного фонду України.
Безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України, здійснює відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України.
Оскільки разова грошова допомога до 5 травня за 2022 рік виплачена позивачу ГУ ПФУ в Житомирській області, то саме останнє є належним відповідачем у справі.
З огляду на вищевикладене, суд уважає безпідставним доводи відповідача щодо відсутності підстав для визнання ГУ ПФУ в Житомирській області належним відповідачем у цій справі.
Відтак, із урахуванням установлених обставин та висновків Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №440/2722/20, суд доходить висновку, що, виплачуючи позивачу оспорювану допомогу за 2022 рік у розмірі, встановленому Постановою №540, відповідач допустив порушення статті 13 Закону України №3551-XII у редакції Закону України №367-XIV, яка передбачала виплату допомоги інвалідам II групи до 5 травня в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а тому такі дії є протиправними.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції, на час виникнення спірних правовідносин, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) і практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
За таких обставин, виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж визначено Законом України №3551-XII, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право позивача мирно володіти своїм майном, оскільки орган державної влади не може посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, заперечуючи проти позову, не довів, що виплачуючи позивачу як інваліду війни разову грошову допомогу у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 13 Закону №3551-XII, діяв на підставі закону.
Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України уважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Такий спосіб захисту порушених прав позивача є належним, ефективним та достатнім для їх відновлення і повністю узгоджується із тим, що, застосований Верховним Судом у зразковій справі №440/2722/20.
З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.
За відсутності документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 у 2022 році разової грошової допомоги, як інваліду війни ІІ групи, до 5 травня у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як інваліду війни ІІ групи, недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис