Справа № 200/19288/21
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2022 року Справа№200/19288/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бєломєстнова О.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2021 року позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3), у якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу роботи періодів роботи в колгоспі "Рассвет" Ясинуватського району Донецької області з 30.11.1981 року по 31.12.1998 року при призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі "Рассвет" Ясинуватського району Донецької області з 30.11.1981 року по 31.12.1998 року при призначенні пенсії за віком, з моменту звернення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії. Однак останнім було винесено рішення про відмову йому в призначенні пенсії, у зв`язку з недостатністю страхового стажу. Для врахування спірних періодів роботи до страхового стажу пенсійний орган протиправно вимагав надати уточнюючі документи. Зазначає, що вказані дії відповідача є порушенням його конституційних прав. Наведене стало підставою його звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суд від 04.01.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

07.02.2022 року відповідачем через відділ діловодства та документообігу суду був наданий відзив на адміністративний позов з якого слідує, що ОСОБА_1 звернувся 15.07.2021 року з заявою № 440 щодо призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). Відповідно до положень ст. 26 Закону №1058 в період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років. За наслідком розгляду наданого пакету документів та даних системи персоніфікованого обліку загальний стаж роботи позивача становив 20 років 9 місяців, що не є достатнім для призначення пенсії відповідно до положень ст. 26 Закону №1058.

Стосовно спірного періоду роботи позивача з 30.11.1981 року по 31.12.1998 року зазначає наступне. У зв`язку з порушенням вимог основних положень порядку видачі та ведення трудових книжок колгоспників № 310 від 21.04.1975 до страхового стажу позивача не зараховано період роботи у колгоспі «Рассвет» з 30.11.1981 року по 31.12.1998 року через невідповідність печатки на записі про звільнення. Крім того, записів трудової книжки позивача недостатньо для встановлення мінімуму трудової участі в громадському господарстві для врахування спірних періодів, тому необхідно надати уточнюючі документи.

У зв`язку з наведеним просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З 31.01.2022 року по 28.02.2022 року суддя перебував у відпустці. Після її завершення у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, рішенням Ради суддів України №9 від 24.02.2022, наказом голови Донецького окружного адміністративного суду №14/І-г від 26.02.2022 про запровадження особливого режиму роботи суду, у встановлений КАС України строк рішення по справі не було прийнято. Справу розглянуто у розумний строк після виникнення можливості для цього.

Дослідивши подані сторонами докази, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення. Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Позивач 15.07.2021 року звернувся до відповідача із заявою №440 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.

Разом з заявою позивачем була надана трудова книжка колгоспника НОМЕР_3, згідно з розділом "Членство у колгоспі" якої він:

30.11.1981 прийнятий до членів колгоспу «Рассвет» (запис №1);

21.02.2000 виключений із складу членів КСП "Рассвет" у зв`язку з реорганізацією та переведенням до СТОВ "Світанок".

У розділі "Відомості про работу" зазначені наступні дані:

30.11.1981 прийнятий до членів колгоспу «Рассвет» шофером (запис №1);

21.02.2000 року прийнятий на роботу до СТОВ «Світанок» Ясинуватського району Донецької області на посаду водія 1 класу (запис №2).

21.02.2000 звільнений у зв`язку з реорганізацією КСП "Рассвет" та переведення на роботу до СТОВ "Світанок" (запис №3);

21.02.2000 прийнятий на роботу за переведенням з КСП "Рассвет" водієм 2 класу (запис №4).

Також мається позначка про недійсність запису №2, підписана начальником відділу кадрів та посвідчена печаткою СТОВ "Світанок" код ЄДРПОУ 3075807. Записи №1-3 засвідчені печатками КСП "Рассвет".

Розділ трудової книжки "Трудова участь у суспільному господарстві" заповнений за 1981-2000 роки із зазначенням виконання щорічного мінімуму трудової участі у суспільному господарстві, який перевищує прийнятий колгоспом річний мінімум.

Рішенням відповідача від 27.07.2021 року позивачу відмовлено в призначенні вказаної пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 28 років.

Як зазначено відповідачем, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 30.11.1981 року по 31.12.1998 року у колгоспі «Рассвет» через невідповідність печатки на записі про звільнення. Крім того, за твердженням відповідача, записів трудової книжки позивача недостатньо для встановлення мінімуму трудової участі в громадському господарстві для врахування спірних періодів, для чого відповідач вважав необхідним отримання уточнюючих документів.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВІТАНОК" код 3075807 зареєстровано 14.02.2000, запис про припинення юридичної особи №1 000007 на підставі рішення суду датований 15.06.2008. Юридична адреса - 86024, Донецька обл., Ясинуватський район, село Новоселівка Перша, вул. Первомайська, 1-а.

На момент вирішення виникнення спірних відносин районний центр - місто Ясинувата знаходиться на окупованій території України, що відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" унеможливлює отримання документів з відповідних архівів.

Не погодившись із вказаними діями (рішенням) відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до абз. 2 ст. 56 цього Закону при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Дана норма є спеціальною за суб`єктом правового регулювання.

До загальних норм відносяться також положення Закону №1058, яким визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).

Частиною 1 статті 26 Закону № 1058 передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальним органом Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.01.2004 року, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Так, відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час розгляду справи (надалі по тексту також - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також слід зауважити на встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

З наведеного слідує, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Як вбачається з трудової книжки позивача № НОМЕР_2 , в ній наявні записи про: членство у колгоспі, у тому числі вихід з нього; відомості про работу, у тому числі звільнення 21.02.2000 у зв`язку з реорганізацією КСП "Рассвет" та переведення на роботу до СТОВ "Світанок"; трудову участь у суспільному господарстві, у тому числі про виконання річного мінімуму трудової участі у суспільному господарстві впродовж усього періоду членства у колгоспі.

Відповідач ставить під сумнів наведені у трудовій книжці позивача дані через "невідповідність печатки на записі про звільнення".

Надаючи правову оцінку обґрунтованості відмови відповідача у зарахуванні до страхового стажу періоду з 30.11.1981 по 31.12.1998 суд виходить з такого.

Згідно з пунктами 6, 13 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідно до статуту та правил внутрішнього розпорядку колгоспу, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису (або печатки підприємства), Основними Положеннями не передбачено.

Отже, чинним на момент заповнення трудової книжки законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається не на працівника, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Крім того, суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність необхідного страхового стажу, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не невідповідність печатки на записі про звільненні.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

У цьому контексті показовим є те, що незарахований відповідачем період роботи позивача закінчується 31.12.1998, у той час як спірний запис про його звільнення датований 21.02.2000.

Що стосується зауваження відповідача про відсутність доказів виконання позивачем, як членом колгоспу, встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, слід зазначити, що таке зауваження є похідним від висновку про неналежне ведення трудової книжки колгоспника.

З наведених вище підстав судом спростовані ці висновки, тому твердження про необхідність додаткового документального підтвердження виконання мінімуму трудової участі позивача в громадському господарстві колгоспу є протиправним.

Крім того, судом враховано знаходження м. Ясинувата Донецької області на тимчасово окупованій території, що з огляду на ч.3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" унеможливлює врахування архівних документів, які пропонує надати відповідач.

З метою попередження дискримінації по відношенню до позивача судом враховані судові рішення Донецького окружного адміністративного суду у справах №200/13873/19-а від 14 лютого 2020 р., №200/10997/19-а від 11 листопада 2019 р., №200/10607/20-а від 09 березня 2021 р., що набрали законної сили. У цих рішеннях суди вирішили аналогічні спори колишніх членів колгоспу "Рассвет" на користь позивачів.

Таким чином суд приходить до висновку, що відмова відповідача у зарахуванні вищевказаного періоду роботи носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства.

Відтак суд вважає, що позивач, як особа, на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для винесення органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначення пенсії за віком та не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту пенсіонера. Отже, відповідні періоди роботи позивача повинні бути зараховані до страхового стажу на підставі наявних записів.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі наданих позивачем при зверненні документів, у зв`язку з чим рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в нашому випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Згідно частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, враховуючи той факт, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 27.07.2021 року про відмову в призначенні позивачу пенсії, а порушені права - захисту шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача №440 від 15.07.2021 року про призначення пенсії згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із включенням до страхового стажу періоду роботи у колгоспі «Рассвет» з 30.11.1981 року по 31.12.1998 року.

Зважаючи на наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., який повинен бути стягнутий на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.07.2022 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) №440 від 15.07.2021 року про призначення пенсії згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із включенням до страхового стажу періоду роботи у колгоспі «Рассвет» з 30.11.1981 року по 31.12.1998 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 17 серпня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Бєломєстнов О.Ю.