Справа № 140/2321/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2321/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №24-1 від 18 січня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 січня 2022 року виконавчий комітет Луцької міської ради прийняв рішення №24-1 «Про демонтаж конструкції на АДРЕСА_1 », яким вирішив зобов`язати власника конструкції (металеві сходи), що розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на вул. 8-го Березня, 4, протягом п`яти днів з дати ухвалення цього рішення демонтувати її за власний рахунок та відновити благоустрій території.

Вважає, що дане рішення є безпідставним та неправомірним, оскільки прийняте виконавчим комітетом Луцької міської ради поза межами своїх повноважень та порушує права позивача, як власника приміщення. Вказує на те, що вона є власником офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.12.2020 за №239522758. Нежитлове приміщення, відповідно до технічного паспорту на офісне приміщення, складається зі сходів, холу (тамбуру), офісного приміщення, побутової кімнати, коридору та санвузла.

Отже, конструкція (металеві сходи), яку вимагає демонтувати виконавчий комітет Луцької міської ради, є невід`ємною архітектурною частиною нерухомого майна, що належить позивачу на праві приватної власності.

Відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів», пункту 9.4 Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2, виконавчий комітет Луцької міської ради наділений повноваженнями приймати рішення щодо демонтажу та надавати відповідні доручення виключно щодо об`єктів, які належать до малих архітектурних форм або тимчасових споруд.

Разом з тим, згідно з приписами частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зважаючи на те, що тамбур та сходи є невід`ємними частинами нежитлового приміщення, тобто нерухомим майном, вважає, що вимога виконавчого комітету Луцької міської ради щодо демонтажу сходів, що розташовані у місті Луцьку на вул. 8-го Березня, 4, є протиправною.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02 травня 2022 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №24-1 від 18.01.2022 «Про демонтаж конструкції на вул. 8-го Березня, 4» прийнято у відповідності до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про оренду землі», «Про благоустрій населених пунктів», а також рішення Луцької міської ради від 29.07.2009 №44/2 «Про правила благоустрою міста Луцька» (далі - Правила).

Представник відповідача зазначив, що листом від 17.05.2022 №20-30/351 на запит було надано інформацію від Департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради про те, що проектно-дозвільна документація на розміщення конструкцій відсутня.

Також у наведеному листі зазначено, що земельна ділянка, на якій розташована конструкція біля будинку по вул. 8-го Березня, 4, розташована на землях комунальної власності Луцької міської територіальної громади.

За даними, які є у Луцької міської ради та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також згідно даних, розміщених на сайті Публічної кадастрової карти (http://map.land.gov.ua/) за адресою: м. Луцьк, вул. 8-го Березня, 4 немає сформованих та зареєстрованих у встановленому законом порядку земельних ділянок у власності чи користуванні, а тому згідно частин 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України земельна ділянка, яка знаходиться під будинком та прибудинковою територією, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , належить до комунальної власності.

Представник відповідача вказав, що у технічному паспорті, який став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію з індексним номером 56034807 від 30.12.2020, відображено прибудову до будинку, а саме конструкцію, яка розміщена на земельній ділянці комунальної власності.

Також зазначив, що 11.06.2021 інспектором відділу контролю за благоустроєм та санітарним станом міста департаменту муніципальної варти Луцької міської ради, під час огляду об`єкту по вул. 8-го Березня, 4 виявлено правопорушення, передбачене п.п. 2.5.5.1.9 Правил благоустрою міста Луцька, а саме проведення земляних робіт без ордера, виданого в установленому порядку.

За вищезазначене правопорушення було складено протокол про адміністративне правопорушення №1585 від 11.06.2021 за статтею 152 КУпАП. Із фотофіксації доданої до адміністративного протоколу, чітко видно проведення будівельних робіт для встановлення конструкції. Ордер на проведення земляних робіт департаментом муніципальної варти за вказаною адресою не видавався.

Представник відповідача зауважив, що при підготовці проекту рішення про демонтаж департаментом муніципальної варти Луцької міської ради була проведена перевірка законності розміщення конструкції по вул. Кравчука, 40, що у м. Луцьку та будь-які дозвільні документи на об`єкт будівництва за вказаною адресою відсутні.

З метою забезпечення планомірного, економічного, обґрунтованого і комплексного розвитку міста, підвищення рівня його благоустрою та створення сприятливих умов праці, побуту і відпочинку населення рішенням Луцької міської ради від 24.06.2009 №42/1 затверджено містобудівну документацію «Генеральний план міста Луцька».

З урахуванням наведеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.12.2021 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. здійснено державну реєстрацію права власності нерухомого майна нежитлового приміщення, офісне приміщення, загальною площею 50,5 кв м, за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 . Підставою для державної реєстрації слугував: договір купівлі-продажу, серія та номер: 3108, виданий 30.12.2021 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Кухлевською М.В. Вказані обставини підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.12.2021 за №239522758.

З технічного паспорта офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , (виготовленого ТзОВ «Виробничо-еспертне підприємство «Еконсервіс») вбачається, що вищезазначене офісне приміщення площею 50,5 кв.м. складається з: холу, офісного приміщення, побутової кімнати, коридору та санвузла.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.01.2022 №24-1 «Про демонтаж конструкції на АДРЕСА_1 », зобов`язано власника конструкції (металеві сходи), що розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на вул. 8-го Березня, 4, протягом п`яти днів з дати ухвалення цього рішення демонтувати її за власний рахунок та відновити благоустрій території.

Вважаючи рішення Луцької міської ради від 18.01.2022 №24-1 протиправним, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 (далі - Закон №2807-IV) благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Згідно із частиною другою статті 10 Закону № 2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 5 Закону №2807 передбачено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону №2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 16 Закону №2807-IV на об`єктах благоустрою забороняється: самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Пунктом 2 частини другої статті 17 Закону №2807-IV передбачено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою статті 20 Закону №2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Згідно із пп. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Частиною першою статті 73 цього Закону встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з частиною другою та частиною четвертою статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до п. 1 Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 №44/2 (далі - Правила благоустрою м. Луцька), ці Правила установлюють порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста Луцька, визначають права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою на території міста. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини і містять загальнообов`язкові норми, щодо порядку здійснення благоустрою, належного утримання та раціонального використання територій міста, організації упорядкування і охорони об`єктів благоустрою міста, за порушення яких настає відповідальність, передбачена законодавством України.

Згідно із пп. 2.5.5.1.13 Правил благоустрою м. Луцька на об`єктах благоустрою міста забороняється: самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми.

Відповідно до п. 9.3.5 Правил благоустрою м. Луцька малі архітектурні форми та тимчасові споруди, які розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, вважаються самочинно розміщеними малими архітектурними формами, тимчасовими спорудами чи конструкціями, а використання земельної ділянки під ці споруди класифікується як самовільне зайняття/захоплення землі. Вищезазначені об`єкти підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення. Якщо особа, що здійснила самовільне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки, демонтаж малих архітектурних форм та тимчасових споруд здійснюється в порядку, встановленому цими Правилами. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не набуває права власності на них.

Підпунктом 9.4.2. Правил благоустрою м. Луцька передбачено, що рішення про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій приймається виконавчими органами Луцької міської ради.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів. На об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо. Питання щодо благоустрою, в тому числі і щодо здійснення демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд та порядку його проведення, відноситься до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Крім того, розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності можливо лише за наявності дозвільної документації на таке розміщення.

З рішення Виконкому Луцької міської ради від 18.01.2022 слідує, що воно прийняте на підставі статей 30, 31, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», пункту 9.4 Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 №44/2.

Приймаючи спірне рішення про демонтаж конструкції (металеві сходи), виконавчий комітет Луцької міської ради виходив з того, що вказана конструкція розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів.

Пунктом 1.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1330/20068 (далі - Порядок №244), встановлено, що цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент прийняття оскаржуваного рішення, позивач ОСОБА_1 є власником офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.12.2021 за №239522758. Приміщення вищезазначеного нежитлового приміщення, відповідно до технічного паспорту, складається з холу, офісного приміщення, побутової кімнати, коридору та санвузла.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 вказаного закону визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Таким чином, враховуючи наявність факту реєстрації нотаріусом права приватної власності за ОСОБА_1 на офісне приміщення, як об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на рухоме майно про реєстрацію права власності, вказане офісне приміщення не є тимчасовою спорудою в розумінні пункту 1.3 Порядку №244.

При цьому, згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів визначені статями 10, 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до підпункту 7 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

З положень вказаних вище норм вбачається, що компетенція органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів не поширюється на прийняття рішень, наслідком яких є звільнення території міста від нерухомого майна, яке перебуває у приватній власності, примусове припинення права власності на таке майно.

Крім того, як вбачається з витягу Державного реєстр/речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.12.2020 за №239522758, складається з тамбуру, а та сходів а1.

07 липня 2021 року з метою проведення реконструкції офісного приміщення на АДРЕСА_1 ОСОБА_1 отримала повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано інспектором, головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за номером ВЛ46.

19 липня 2021 року ТзОВ «Виробничо-експертне підприємство «Еконсервіс» виготовлений технічний паспорт на офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де зазначено, що дане нежитлове приміщення складається зі сходів, холу, офісного приміщення, побутової кімнати, коридору, санвузла.

На даний момент реконструкція даного офісного приміщення є діючою відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт (реєстраційний номер: ВЛ46), що підтверджується витягом із Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 17 лютого 2022 року (а. с. 8-10).

Отже, конструкція (металеві сходи), яку вимагає демонтувати виконавчий комітет Луцької міської ради, є невід`ємною архітектурною частиною нерухомого майна, що належить позивачу на праві приватної власності, а відтак не можуть бути демонтованими.

Частинами першою-другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вимоги значеної правової норми, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений згідно з квитанцією від 21 лютого 2022 року №8 (а. с. 3).

Керуючись статтями 139, 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №24-1 від 18 січня 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Богдана Хмельницького, 19, ідентифікаційний код юридичної особи 04051327).

Суддя Ф.А. Волдінер