Справа № 120/19642/21-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 серпня 2022 р. Справа № 120/19642/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчука М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Мартинюка Сергія Михайловича до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Мартинюк Сергій Михайлович звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправною бездіяльністю військової частини що полягає у нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення у період з 29.01.2020 року по 05.06.2020 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 06.01.2022 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Представником військової частини надано відзив на адміністративний позов, яким він заперечує щодо заявлених позовних вимог. Зазначає, що п. 4 Постанови № 704 містить цілісну норму та визначає єдиний алгоритм обрахування грошового забезпечення, тому вибіркове застосування змісту цього пункту щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом лише множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня відповідного календарного року приорітетність законодавству.

Ухвалою від 10.03.2022 року зупинено провадження у справі з підстав перебування сторони у складі Збройних Сил України, які переведенні у воєнний стан та здійснюють оборону України.

Ухвалою від 1508.2022 року за клопотанням позивача поновлено провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач проходив військову службу у штабі Повітряних Сил Збройних Сил України, яка перебуває на усіх видах забезпечення, у тому числі грошовому, у військовій частині НОМЕР_4.

Наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по строковій службі) від 05.062020 року № 107 позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини.

Вважаючи, що з відповідачем протиправно не було розраховано по усім видам грошового забезпечення на день звільнення зі служби в армії, а саме було обчислено та виплачено у заниженому розмірі грошове забезпечення з 29.01.2020 року по 05.06.2020 року, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік; матеріальну допомогу для вирішення соціальну-побутових питань за 2020 рік; одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за 21 рік; компенсацію за невикористання дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки; грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Постанова № 704), яка передбачала з 01.03.2018 року збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

21.02.2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).

Пунктом 6 Постанови № 103, внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Так, до Постанови № 704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

При цьому, зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року".

Проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103, яким були внесені зміни до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704.

Вказаною постановою були скасовані зміни, у тому числі до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018 року), згідно якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Таким чином, саме з 29.01.2020 року з дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто, з 29.01.2020 року була відновлена дія пункту 4 Постанови КМУ № 704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018 року.

Отже, з 29.01.2020 року розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду у справах № 240/19714/21, 120/10498/21-а, № 560/6752/20, № 240/7577/21, № 240/8890/21 та №№ 240/10802/21 від 04.07.22 року.

При цьому, стаття 7 Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік", визначала розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становив 1921 гривню.

В подальшому в статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік", вказано, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року - 2102 гривні. Як зазначено в статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2021 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами станом на 1 січня 2021 року - також становить 2102 гривні.

З наведеного слідує, що з 01.01.2020 року збільшено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в розумінні вимог п. 4 постанови № 704 призводить до збільшення з 29.01.2020 року розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.

Таким чином, суд доходить висновку, що з 29.01.2020 року збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2020 рік) призводить до збільшення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та інших складових грошового забезпечення.

В свою чергу, оцінюючи позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо обчислення та виплати спірних сум, суд вказує на наступне.

Згідно загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. В свою чергу, дії - це юридично значуща активна (тобто врегульована нормами права) поведінка суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

Як встановлено, відповідач нарахував та виплатив спірні суми, однак без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020 року, тобто вчинив дії.

Відтак, позов в частині визнання протиправною бездіяльності не підлягає задоволенню.

При цьому, для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 05.06.2020 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік; одноразової грошової допомогу у разі звільнення з військової служби за 21 рік; компенсації за невикористанні дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки; грошової компенсації за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Відтак, керуючись ст. 245 КАС України, суд доходить висновку, що достатнім захистом прав позивача є зобов`язання здійснити перерахунок та доплату позивачу грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 05.06.2020 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік; одноразової грошової допомогу у разі звільнення з військової служби за 21 рік; компенсації за невикористанні дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки; грошової компенсації за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат у цій справі не здійснюється, оскільки позивача відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент.номер НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 (АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 05.06.2020 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік; одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за 21 рік; компенсації за невикористанні дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки; грошової компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року).

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 29.01.2020 року по 05.06.2020 року, грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік; одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за 21 рік; компенсацію за невикористанні дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки; грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович