Справа № 640/4077/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 квітня 2022 року м. Київ № 640/4077/20

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у письмовому провадженні клопотання ГУ ДПС у Донецькій області про заміну сторін правонаступниками у справі:

за позовомГоловного управління ДПС у м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛІДЕЙ» (попередня назва «Сінтекс Трейд»)ї
про стягнення коштів,-
В С Т А Н О В И В:

ГУ ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 43141267) звернулося до суду з позовом до ТОВ «ВАЛІДЕЙ» (попередня назва «Сінтекс Трейд») (адрес на час звернення до суду - 04212, м. Київ, вул. Маршала Рибалко, 11, кв. (приміщення) 1; адрес на час прийняття рішення у справі: 87515, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Метрополитська, 4; код ЄДР: 38923460), в якому просить суд стягнути з товариства суму податкового боргу у розмірі 8 391 935,31 грн.

Рішенням суду від 05.11.2020 позов задоволено та стягнуто з ТОВ «ВАЛІДЕЙ» (адрес: 87515, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Метрополитська, 4; код ЄДР: 38923460) з усіх рахунків податковий борг з податку на додану вартість у загальному розмірі 8 391 935,31 грн. (вісім мільйонів триста дев`яносто одну тисячу дев`ятсот тридцять п`ять грн. 31 коп.).

07.12.2020 вказане рішення набрало законної сили.

01.02.2022 канцелярією суду зареєстровано клопотання Головного управління ДПС у Донецькій області (), в якому ГУ просить суд замінити стягувача у виконавчому листі у справі № 640/4077/20 з Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДП ВП: 44116011) його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Донецькій області (код ЄДР ВП: 44070187).

В обґрунтування зазначеного клопотання заявник зазначив, що з 03.01.2021 ТОВ «ВАЛІДЕЙ» (попередня назва «Сінтекс Трейд») перейшло на облік до ГУ ДПС у Донецькій області та станом на 26.01.2022 ТОВ «ВАЛІДЕЙ» має податковий борг у розмірі 8 392 175,31 грн.

На думку заявника, має місце публічне правонаступництво адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого, внаслідок повного або часткового припинення його адміністративної компетенції.

Тобто, як стверджує заявник, відбулась передача адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого.

Підсумовуючи заявник зазначив, що оскільки функції з погашення податкового боргу є функціями ГУ ДПС у Донецькій області, вжиття заходів щодо виконання цього судового рішення про погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі належить до компетенції ГУ ДПС у Донецькій області, як контролюючого органу.

До вказаної заяви надано докази надіслання її сторонам, однак пояснень з приводу даного клопотання ні ГУ ДПС у м. Києві, ні ТОВ «ВАЛІДЕЙ» не надало.

Враховуючи те, що справа розглядалася у порядку спрощеного провадження, розгляд заяви про заміну сторони проводиться відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 та ч. 5 ст. 250 КАС України.

Вирішуючи по суті заяву щодо заміни сторони правонаступником, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка його завершує Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження.

Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому законодавством установлено головну умову, за якої обов`язки стягувача або боржника може бути перекладено на іншу особу, - це вибуття сторони виконавчого провадження.

За приписами статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на зміст наведеної норми процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 КАС України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Отже, ухвала про здійснення процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення є документом, що забезпечує виконання рішення та фактично є його невід`ємною частиною, а тому заміна сторони в зобов`язанні (правонаступництво) на стадії виконавчого провадження є зміною судового рішення, передбаченою чинним законодавством, що оформлюється ухвалою (стаття 52 КАС України). Оскарження такої ухвали варто розуміти як оскарження судового рішення.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2019 року (справа № 905/1956/15) та у постанові Верховного Суду від 11.10.2019 у справі № 812/1408/16.

Разом з тим, слід зауважити, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, зокрема, щодо стягнення податкового боргу податковим (державним) органом, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, який виступав стороною у справі, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Вказана правова позиція відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.10.2019 у справі № 812/1408/16.

У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта - Головного управління ДПС у м. Києві або перехід повністю чи частково його функцій (адміністративної компетенції) до Головного управління ДПС у Донецькій області. Інакше відсутність підстав публічного правонаступництва доводить неможливість його здійснення.

Вирішуючи вказане клопотання, судом встановлено, що Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України, що є стягувачем, не перебуває в процесі припинення або ліквідації, відповідно підстав правонаступництва в розумінні статті 104 Цивільного кодексу України немає.

Також, фактичного (компетенційного) адміністративного правонаступництва також не відбулося, оскільки відсутні врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від ГУ ДПС у м. Києві до ГУ ДПС у Донецькій області.

Суд зазначає, що, у даному випадку, відбулась подія щодо зміни місця знаходження саме відповідача, суб`єкта господарювання - ТОВ «ВАЛІТЕЙ» (боржник у виконавчому проваджені), а не суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у м. Києві (стягувача у виконавчому провадженні), діяльність і адміністративна компетенція якого не змінювалися, а відтак і зобов`язання якого не припинялися та до інших органів державної влади не переходили.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що у разі зміни місця обслуговування (обліку) платника податків не відбувається фактичного (компетенційного) або процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суб`єкта владних повноважень, з огляду на що обставини, з якими Закон № 1404-VIII і стаття 379 КАС України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження, відсутні, відповідно органом, який має забезпечити виконання судового рішення, є той орган - суб`єкт владних повноважень, який виступав позивачем у справі щодо стягнення податкового боргу, що набрало законної сили.

Відтак, зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Донецькій області від 01.02.2022 про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись статтями 52, 243, 248, 250, 256, 379 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Донецькій області від 01.02.2022 про заміну сторони виконавчого провадження, - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи та до ГУ ДПС у Донецькій області.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 294 КАС України може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції.

Зважаючи на затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, апеляційні скарги в електронній формі подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17.08.2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 "Перехідні положення").

Суддя О.А. Кармазін