Справа № 120/4111/22
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 серпня 2022 р. Справа № 120/4111/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали справи ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною відмову відповідача оформлену листом від 29.04.2022 №3465-2940/Ж-02/8-0200/22 у неврахуванні при обрахунку пенсії довідок про заробітну плату від 03.11.2021 б/н за періоди роботи з 13.03.1999 по 13.04.2022 в філіалі "Восточный" ГУП "Мосгортранс" та зобов`язати відповідача здійснити з 10.07.2021 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 03.11.2021 б/н за періоди роботи з 13.03.1999 по 13.04.2022 в філіалі "Восточный" ГУП "Мосгортранс".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, внаслідок чого йому призначено пенсію з 16.11.2021, проте при обчислені розміру пенсії відповідач не врахував заробітну плату відображену в довідках про заробітну плату від 03.11.2021 б/н за періоди роботи з 13.03.1999 по 13.04.2022 в філіалі "Восточный" ГУП "Мосгортранс". Не погоджуючись із такою позицією відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 30.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10.06.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що згідно поданої позивачем заяви, йому призначено пенсію за віком з 16.11.2021, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, з урахуванням даних про стаж, який відповідає 29 рокам 10 місяцям 07 дням (індивідуальний коефіцієнт 0,29833). При підрахунку до стахового стажу та заробітної плати позивачу не було враховано періоди роботи в РФ у філіалі "Восточный" ГУП "Мосгортранс" з 01.01.2001 по 31.12.2011, оскільки згідно пункту 15 частини 1 статті 9 закону Російської Федерації від 24.07.2009 №212-ФЗ громадяни інших країн, які тимчасово перебували в РФ не є застрахованими особами і страхові внески до Пенсійного фонду РФ не сплачували.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що з 16.11.2021 позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.

Страховий стаж позивача врахований по 31.12.2020 та становить 29 років 10 місяців 07 днів, індивідуальний коефіцієнт страхового стажу склав - 0,29833.

05.04.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, в якій просив надати роз`яснення щодо дати, з якої призначено пенсію та перерахувати його пенсію з урахуванням заробітної плати за період роботи в РФ.

Листом від 29.04.2022 №3465-2940/Ж-02/8-0200/22 відповідач повідомив про призначення пенсії позивачу з 16.11.2021 (відповідно до його заяви), та зазначив, що при підрахунку до стахового стажу та заробітної плати позивачу не було враховано періоди роботи в РФ у філіалі "Восточный" ГУП "Мосгортранс" з 01.01.2001 по 31.12.2011, оскільки згідно пункту 15 частини 1 статті 9 закону Російської Федерації від 24.07.2009 №212-ФЗ громадяни інших країн, які тимчасово перебували в РФ не є застрахованими особами і страхові внески до Пенсійного фонду РФ не сплачували.

З метою дотримання вимог статті 40 Закону №1058, для підтвердження достовірності видачі відповідних довідок про заробітну плату на підставі даних первинного обліку, спеціалістами Головного управління було надіслано лист до ДУ- Головного управління ПФ Російської Федерації №2 по Москві і Московській області №0200-0205-10/74605 від 18.11.2021, а також щодо витребування довідки про роботу за період з 01.01.2021 по 31.08.2021 в філіалі "Восточный" ГУП "Мосгортранс" та проведення зустрічної звірки.

Проте відповіді про перевірку заробітної плати не надходило. Тому, провести перерахунок пенсії немає можливості, так як він буде здійснений після надходження акту зустрічної перевірки з підтвердженням про достовірність відображених в довідках відомостей про заробітну плату для врахування даних при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсії.

Не погоджуючись із прийнятою відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 2 статті 10 Закону України від 05.07.2012 № 5067-VІ «Про зайнятість населення» визначено, що права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 (надалі по тексту також - Закон №1058-ІV).

За змістом частини 2 статті 4 Закону №1058-ІV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно зі статтею 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Основним принципом цього договору є те, що держави домовились між собою про збереження пенсійних прав громадян, які працюють на територіях цих держав. Визначальним є застосування законодавства тієї держави, де проживає особа. Ця держава несе всі витрати на пенсійне забезпечення незалежно від місця, де набутий трудовий стаж. Отже, основним принципом пенсійного забезпечення за даною Угодою є територіальний принцип, якій суттєво відрізняється від принципу інших міжнародних договорів -пропорційного принципу, коли кожна держава несе фінансову відповідальність за періоди роботи, набуті на її території.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а.

Відповідно до статті 1 Закону 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно частиною 1 статті 40 Закону 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 40 Закону 1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Суд зазначає, що Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1), затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно положень пункту 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 22-1, до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії, у зв`язку із зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами б, в, ґ пункту 7, пунктом 13. Згідно підпункту в пункту 7 особи, яким пенсія призначається відповідно до міждержавних Договорів (Угод) в галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1.

Суд звертає увагу, що норми статей Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містять застережень щодо неможливості здійснення перерахунку пенсії у зв`язку із неврахуванням заробітку та стажу, здобутого в інших державах.

Так, судом встановлено, що позивачем надано довідки, видані філіалом "Восточный" ГУП "Мосгортранс", про заробітну плату для нарахування пенсії, зокрема від 03.11.2021 б/н за періоди роботи з 1999 року по 2006 року, відповідно якої заробіток позивача складає 1270609,57 руб; від 03.11.2021 б/н за періоди роботи з 2007 року по 2014 року, відповідно якої заробіток позивача складає 3228248,55 руб; та від 18.01.2022 б/н за періоди роботи з 2015 року по 2021 року, відповідно якої заробіток позивача складає 4628708,21 руб.

Жодних зауважень до наданих довідок відповідачем не виказано у спірній відмові, оформленій листом від 29.04.2022 №3465-2940/Ж-02/8-0200/22.

Фактично єдиною підставою для неврахування довідки стала неможливість проведення її перевірки у зв`язку із ненаданням відповіді на запити відповідача щодо проведення зустрічної перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату позивача.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 64 Закону №1058-ІV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Згідно пункту 4.2 Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, з наведених норм права слідує, що орган Пенсійного фонду дійсно наділений повноваженнями проводити перевірки обґрунтованості видачі підприємствами документів необхідних для призначення пенсії, проте неможливість проведення такої перевірки не може бути підставою для неврахування відповідного документу, оскільки чинне законодавство відповідних положень не містить.

Так, підставою для відмови у врахуванні певної довідки може бути те, що за наслідками проведеної перевірки не підтверджено дані зазначені у довідці або дані зазначені у довідці не відповідають первинним документам, тощо.

Проте, в даному випадку, жодних недоліків встановлено не було, оскільки фактично перевірка наданих позивачем довідок проведена не була, відповідно відсутні підстави для неврахування таких довідок відповідачем.

У спірних правовідносинах відповідач фактично відповідальність за неможливість проведення перевірки довідок переклав на позивача, що є не припустимим та не відповідає принципам верховенства права.

В контексті наведеного суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08.02.2021 по справі № 487/68/17 дійшов висновку, що особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за неналежне оформлення роботодавцем особових справ працівників, відсутність у них певних документів, їх умисне ненадання на запити уповноважених органів, зокрема, під час проведення пенсійним органом зустрічних перевірок на предмет достовірності поданих йому на розгляд документів (в тому числі уточнюючих довідок) і обґрунтованості їх видачі, й так само за неналежне, неповне проведення пенсійним органом таких перевірок.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмова відповідача, оформлена листом від 29.04.2022 №3465-2940/Ж-02/8-0200/22, щодо неврахування довідок про заробітну плату є необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на положеннях чинного законодавства України.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача здійснити з 10.07.2021 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як встановлено судом під час розгляду даної адміністративної справи, 05.10.2021 позивач вперше звернувся до пенсійного органу за призначенням пенсії за віком, проте рішенням від 11.10.2021 йому відмовлено у призначені пенсії, з огляду на відсутність необхідного страхового стажу.

Надалі, 16.11.2021 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Однак, рішенням №11 від 23.11.2021 відповідач повторно відмовив у призначені пенсії за віком.

Інформації про оскарження рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначені пенсії позивачу та їх скасування матеріали справи не містять.

Лише відповідно до поданої заяви від 07.02.2022, позивачеві, у відповідності до норм пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону №1058-ІV, з 16.11.2021.

При цьому, суд також враховує, що позивачем не оскаржуються дії відповідача щодо призначення пенсії з 16.11.2021, тому підстав для зобов`язання відповідача здійснити з 10.07.2021 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату немає.

Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Тому, з метою ефективного захисту порушених прав особи, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 16.11.2021 перерахунок та виплату пенсії позивача, з урахуванням довідок про заробітну плату від 03.11.2021 б/н та від 18.01.2022 б/н за періоди роботи у філіалі "Восточный" ГУП "Мосгортранс".

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В той же час, положеннями частини 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційною до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що адміністративний позов задоволено частково, то на переконання суду з відповідача підлягає стягненню 661,60 грн, сплаченого позивачем судового збору, що є сумою пропорційною до обсягу задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оформлену листом від 29.04.2022 №3465-2940/Ж-02/8-0200/22 у неврахуванні при обрахунку пенсії ОСОБА_1 довідок про заробітну плату в філіалі "Восточный" ГУП "Мосгортранс".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 16.11.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату від 03.11.2021 б/н та 18.01.2022 б/н за періоди роботи в філіалі "Восточный" ГУП "Мосгортранс".

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 661,60 (шістсот шістдесят одна гривня 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна