Справа № 2340/4573/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2022 року м. Київ № 2340/4573/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс"

до Головного управління Держпраці у Київській області

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" (далі також - позивач, ДП «АСЗ №2» AT «АК «Богдан Моторс») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача в продовженні строку дії дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32, яка оформлена листами від 22.10.2018 року №11/1/2692, від 23.02.2018 року №11/1/4605 та від 30.03.2018 року № 11/1/4606;

- зобов`язати відповідача продовжити ДП «Автоскладальний завод № 2» ПАТ Автомобільна компанія «Богдан Моторс» строк дії дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та від 04.03.2013 року №741.13.32.

Ухвалою Черкаського адміністративного суду від 26.11.2018 року адміністративну справу Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії передано за підсудністю на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018 року позовну заяву Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" залишено без руху, в якій встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем неправомірно відмовлено в продовженні строку дії дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32, яка оформлена листами від 22.10.2018 року №11/1/2692, від 23.02.2018 року №11/1/4605 та від 30.03.2018 року № 11/1/4606.

Позивач вважає, що всі вимоги законодавства щодо подання необхідних документів ним були виконані, також зазначає, що 19.12.2016 року дійсно стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, із тяжкими наслідками, однак стався він на підприємстві не при виконанні робіт підвищеної небезпеки, зазначених у дозволах від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32, та не з вини позивача. На переконання позивача, зазначене свідчить про те, що ним не порушено протягом строку дії дозволів їх умов, а тому відмова відповідача продовжити строк дії дозволу є протиправною. Виходячи з вищевикладеного позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Через канцелярію суду 12.02.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, із змісту якого встановлено прохання витребувати докази у позивача, а саме: копію акту форми Н-5.

Так, у відзиві повідомлено, що відповідачу надійшли листи від 23.01.2018 року №609/08-23 та від 05.03.2018 року № 1786/08-23/135 від Управління Держпраці у Черкаській області, в яких зазначалося, що у ПАТ «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» 19.12.2016 року допущено порушення умови дії дозволів за № 740.13.32 та за №741.13.32, а саме, настання нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом з тяжким наслідком, та за результатами спеціального розслідування складено акт №01/16 форми Н-1 від 18.01.2017 року.

Відповідач зазначає, що згідно пункту 15 Порядку видачі дозволів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1107, у разі коли під час строку дії дозволу роботодавцем не порушено його умови, зокрема, строк дії такого дозволу продовжується на наступні п`ять років на підставі заяви роботодавця, поданої за формою згідно з додатком 5, та оригіналу дозволу.

Якщо під час строку дії дозволу роботодавцем порушено його умови, зокрема, не дотримано вимог законодавства питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робі підвищеної небезпеки і, що зазначені у пункті 1 додатка 2, чи допущено виникнення аварій та/або нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом, із смертельними або тяжкими наслідками, строк дії дозволу продовжується на підставі зазначеної заяви, оригіналу дозволу і нового позитивного висновку експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання зазначених у дозволі робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Головне управління Держпраці у Київській області зазначає, що надавало відповіді - листи (повідомлення) на усі заяви про продовження строку дії дозволів позивача, вважає свої дії правомірними і просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Через канцелярію суду 25.02.2019 року позивачем подано відповідь на відзив відповідача, згідно якого останній заперечує проти доводів відповідача, та зазначає, що умови дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32 не порушувались, а тому позивач мав право на продовження дії дозволів виключно на підставі заяви, без нового позитивного висновку експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання зазначених у дозволах робіт підвищеної небезпеки та експлуатації устаткування підвищеної небезпеки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2019 року витребувано у Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" належним чином засвідчену копію акту форми Н-5.

Через канцелярію суду 15.03.2019 року позивачем надано копію акту форми Н-5 від 18.01.2017 року, який витребовувався ухвалою суду від 06.03.2019 року у адміністративній справі № 2340/4573/18.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Дочірнє підприємство "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" відноситься до машинобудівної галузі. Вид діяльності за КВЕД-2010-2910 Виробництво транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України видано Дочірньому підприємству "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" дозволи, а саме:

- дозвіл від 28.01.2013 року №275.13.32 на експлуатацію: ліфт вантажний ПГ-293М, 2007 р.в., Білорусь (дозвіл діє з 28.01.2013 р. по 08.01.2018 р.);

- дозвіл від 04.03.2013 року №740.13.32 на технічне обслуговування устаткування підвищеної небезпеки: посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа (дозвіл діє з 04.03.2013 р. по 04.03.2018 р.);

- дозвіл від 04.03.2013 року №741.13.32 на експлуатацію: посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа: фільтр 4708/1, 2006 р.в., Німеччина, фільтр 4708/2, 2006 р.в., Німеччина фільтр 4708/3, 2006 р.в., Німеччина фільтр 4708/4, 2006 р.в., Німеччина, адсорбер 4708/5, 2006 р.в., Німеччина, адсорбер 4708/6, 2006 р.в., Німеччина, адсорбер 4708/7, 2006 р.в., Німеччина, адсорбер 4708/8, 2006 р.в., Німеччина, повітрозбірник 1, 2006 р.в., Україна (дозвіл діє з 04.03.2013 р. по 04.03.2018 р.).

У зв`язку з закінченням строку дії дозволів Дочірнє підприємство "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" звернулося до Головного управління Держпраці у Київській області із листами вих. №18/14.04 від 12.01.2018 року та вих. №146/14 від 27.02.2018 року про продовження строку дії дозволів, додаючи заяви про продовження строку дії дозволів від 12.01.2018 року та від 27.02.2018 року та оригінали відповідних дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32.

У зв`язку з відсутністю від відповідача відповіді Дочірнє підприємство "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" повторно звернулося до Головного управління Держпраці у Київській області із листом від 18.07.2018 року вих.№435/14 про надання інформації щодо продовження строку дії дозволів.

Листами Головне управління Держпраці у Київській області від 23.02.2018 року №11/1/2692, від 30.03.2018 року №11/1/18/4605 та №11/1/18/4606 (які позивачем отримані 22.10.2018 року) повернуло оригінали дозволів та повідомило посилаючись на пункт 15 Постанови КМУ від 26.10.2011 року №1107, що продовження дозволів можливе лише на підставі нового позитивного висновку експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, оскільки за період дії дозволів №275.13.32, №740.13.32 та №741.13.32. на підприємстві зареєстровано нещасний випадок форми Н-1 Актом №01/16 від 18.01.2017 року, який пов`язаний з виробництвом, із тяжким наслідком, що є перешкодою для подальшого продовження дозволів.

Відповідно до Акту від 18.01.2017 року №01/16 форми Н-1 про нещасний випадок, 19.12.2016 року потерпіла ОСОБА_1 , прибиральник службових приміщень адміністративно-господарського відділу, впала під час пересування територією ДП «АСЗ №2» AT «АК «Богдан Моторс». Травма віднесена до тяжкої (перелом лівої стегнової кістки). Причина настання нещасного випадку - організаційна, тобто, невиконання потерпілою ОСОБА_1 вимог інструкції з охорони праці (в зимовий період для скорочення шляху проходила по проїжджій частині).

Відповідно до висновків комісії у Акті про проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 18.01.2017 року форми Н-5- нещасний випадок з прибиральником службових приміщень адміністративно-господарського відділу ДП «АСЗ №2» AT «АК «Богдан Моторс» ОСОБА_1 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, відповідно до підпункту 11 пункту 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232.

ОСОБА_1 , прибиральник службових приміщень адміністративно-господарського відділу ДП «АСЗ №2» АТ «АК «Богдан Моторс», порушила вимоги інструкції з охорони праці №ОП-2120-02 для прибиральника службових приміщень адміністративно-господарського відділу, а саме: п. 1.8.3 «При пересуванні по території підприємства ... рухатись між об`єктами обслуговування згідно затвердженого маршруту по виділеним пішохідним доріжкам та тротуарам; ... переходити дорогу по пішохідних переходах; ... узимку користуватись очищеними від снігу і льоду або посипаними піском доріжками, проходами, тротуарами».

Позивач вважає відмову відповідача в продовженні строку дії дозволів №275.13.32, №740.13.32 та №741.13.32. протиправною у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спеціальним законом, що регулює відносини, пов`язані з одержанням дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки є Закон України "Про охорону праці". Згідно з частиною першою статті 13 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.92 року №2694-XII роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України "Про охорону праці" роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Частинами четвертою - п`ятою статті 21 Закону №2694-XII передбачено, що порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Строк дії дозволу становить, зокрема, на експлуатацію машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки - п`ять років (з подальшим його продовженням).

Процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання Держпраці та його територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки визначає Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1107 (далі - Порядок №1107).

Відповідно до підпункту першого пункту дев`ятого Порядку №1107 для одержання дозволу, який видає територіальний орган Держпраці, - роботодавець, виробник або постачальник (уповноважена ним особа) подає особисто чи надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до державного адміністратора заяву за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2005 року №1176 «Про затвердження форми заяви на одержання суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру», до якої додається: на виконання робіт підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання заявлених робіт; на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації заявлених машин, механізмів, устаткування та їх відповідності вимогам зазначеного законодавства; на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо відповідності таких машин, механізмів, устаткування вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.

Підпунктом першим пункту третього Порядку №1107 визначено, що висновок експертизи - документ, який складається експертною організацією за результатами проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання за формою, розробленою Держпраці і затвердженою в установленому порядку, містить інформацію про відповідність (невідповідність) об`єкта експертизи вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки і на підставі якого приймається рішення щодо видачі дозволу.

Приписами частини одинадцятої статті 21 Закону №2694-XII обумовлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, приймає рішення про відмову у видачі дозволу в разі: неподання роботодавцем необхідних документів та (або) їх оформлення з порушенням встановлених вимог; подання недостовірних відомостей або висновку за результатами експертизи, який затверджено чи складено більш як за рік до дня подання заяви; встановлення згідно з висновком за результатами експертизи невідповідності об`єкта експертизи вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці.

Положеннями пункту 15 Порядку №1107 передбачено, що строк дії дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки або на експлуатацію машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки становить п`ять років.

Строк дії дозволу продовжується: Держпраці - на виконання робіт підвищеної небезпеки, зазначених у пункті 1 додатка 2; територіальним органом Держпраці - на виконання робіт підвищеної небезпеки, крім тих, що зазначені в абзаці третьому цього пункту, та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зазначених у додатку 3.

У разі коли під час строку дії дозволу роботодавцем не порушено його умов, строк дії такого дозволу продовжується на наступні п`ять років на підставі заяви роботодавця, поданої за формою згідно з додатком 5 Порядку №1107, та оригіналу дозволу.

Якщо під час строку дії дозволу роботодавцем порушено його умови, зокрема не дотримано вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки чи допущено виникнення аварій та/або пов`язаних з виробництвом нещасних випадків під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зазначених у дозволі, строк дії такого дозволу продовжується на підставі зазначеної заяви, оригіналу дозволу і нового позитивного висновку експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання зазначених у дозволі робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власні або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах врегульована Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (надалі - Порядок №1232).

У відповідності до пункту першого, підпункту першого пункту другого Порядку №1232, цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства). Дія цього Порядку поширюється на власників підприємств або уповноважені ними органи (далі - роботодавці).

Згідно з пунктом 61 Порядку №1232 облік ведуть: підприємства та їх органи управління - усіх нещасних випадків; робочі органи виконавчої дирекції Фонду - страхових нещасних випадків; органи державного пожежного нагляду - осіб, які постраждали під час пожежі; заклади державної санітарно-епідеміологічної служби та робочі органи виконавчої дирекції Фонду - облік осіб, які постраждали від гострих професійних захворювань (отруєнь); Держпраці, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві держадміністрації - оперативний облік нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню. Збирання статистичних даних та розроблення форм державної статистичної звітності про осіб, які постраждали внаслідок нещасних випадків на підприємствах, здійснюють органи державної статистики.

Так, зі змісту листів відповідача від 23.02.2018 року №11/1/2692, від 30.03.2018 року №11/1/18/4605 та №11/1/18/4606 вбачається, що затримка у продовженні дії дозволів обумовлена наявністю нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, із тяжким наслідком, що стався у позивача під час дії дозволів.

Затверджуючи Порядок №1107 Кабінетом Міністрів України визначено, що під час розгляду питання щодо продовження строку дії дозволу вина роботодавця враховується у тому випадку, якщо роботодавцем порушено його умови, зокрема не дотримано вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки. У разі, якщо на підприємстві допущено виникнення аварій та/або нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом, із смертельними або тяжкими наслідками, до уваги Держпраці береться наявність самого факту виникнення аварій та/або нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом. При цьому, значення має ступінь тяжкості наслідків нещасного випадку та з чиєї вини.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що обов`язковою умовою при отриманні дозволу та при продовженні строку його дії є дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки та недопущення виникнення аварій та/або нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом, із смертельними або тяжкими наслідками.

При цьому, вимога щодо надання підприємством нового позитивного висновку експертизи стосується лише ситуації, коли аварія та/або нещасний випадок сталися саме при виконанні робіт або експлуатації машин, на які і видавався дозвіл, за продовженням дії якого звернулося таке підприємство. У разі ж, якщо нещасний випадок стався при виконання робіт або експлуатації машин за іншим дозволом, орган Держпраці не вправі вимагати від підприємства проведення нової експертизи щодо дозволу, якого цей нещасний випадок не стосується.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №804/4349/17, від 22.11.2019 року у справі №808/1910/19, від 05.03.2020 року у справі № 804/4460/17, від 26.06.2020 року у справі № 823/766/18.

З матеріалів справи слідує, що у зв`язку із закінченням строку дії дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32 Дочірнє підприємство "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" звернулося із заявою до Держпраці про продовження строку їх дії, проте відповідач відмовив у її задоволенні, посилаючись на наявність нещасного випадку, із тяжким наслідком, що стався у позивача під час дії дозволів.

Матеріали справи містять акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, форма Н-5, затверджений начальником управління Держпраці у Черкаській області від 18.01.2017 року, згідно якого 19.12.2016 року ОСОБА_1 , прибиральник службових приміщень адміністративно-господарського відділу, впала під час пересування територією ДП «АСЗ №2» AT «АК «Богдан Моторс». ОСОБА_1 , прибиральник службових приміщень адміністративно-господарського відділу ДП «АСЗ №2» АТ «АК «Богдан Моторс», порушила вимоги інструкції з охорони праці №ОП-2120-02 для прибиральника службових приміщень адміністративно-господарського відділу. Причини нещасного випадку - порушення вимог безпеки, невиконання вимог інструкції з охорони праці.

Отже, зі змісту акту вбачається, що нещасний випадок стався з вини потерпілої, внаслідок недотримання нею вимог безпеки шляхом невиконання вимог інструкцій. Фактів порушення позивачем трудового законодавства та заходів безпеки, що виразилося б несвоєчасному проведенні інструктажу з охорони праці, про заходи безпеки при виконанні робіт, відсутності контролю, не проведення відповідних навчань та відсутність перевірки знань з питань охорони праці тощо комісіями з розслідування нещасних випадків не встановлено. При цьому, позивачем вжито ряд заходів з метою усунення причин настання нещасного випадку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про відсутність у Держпраці підстав для відмови у продовженні строку дії дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32, оскільки зазначений нещасний випадок не стосується дії спірного дозволів, нещасний випадок відбувся з вини потерпілої, внаслідок недотримання нею вимог безпеки, невиконання вимог інструкції з охорони праці. Суд також зазначає, що згідно матеріалів справи, лист відповідача про не продовження строку дії дозволу від 28.01.2013 року №275.13.32 позивачу, датовано 23.02.2018 року за №11/1/2692 (наявна копія), а дата 22.10.2018 року, яку зазначає позивач в адміністративному позові, це дата отримання останнім даної відповіді. При цьому суд, розцінює листи від 23.02.2018 року №11/1/2692, від 30.03.2018 року №11/1/18/4605 та №11/1/18/4606 відповідача саме як відмову, оскільки дія дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32 закінчилась у 2018 році, та у зв`язку із допущенням відповідачем протиправних дій шляхом повернення позивачу заяви та оригіналу дозволу.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у продовженні строку дії дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32 є протиправною.

Отже, позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Водночас, стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача продовжити ДП «Автоскладальний завод № 2» ПАТ Автомобільна компанія «Богдан Моторс» строк дії дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та від 04.03.2013 року №741.13.32, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду. Верховний Суд України у своєму рішенні від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з тим, дійсно існують випадки, у яких суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень діяти певним чином і це вбачається з аналізу зазначених вище норм Кодексу.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 21.05.2013 року у справі №21-87а13).

Дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом (правова позиція Верховного Суду у постанові від 20.03.2018 року у справі № 461/2579/17).

А тому, за вказаних вище обставин, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про зобов`язання відповідача продовжити ДП «Автоскладальний завод № 2» ПАТ Автомобільна компанія «Богдан Моторс» строк дії дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та від 04.03.2013 року №741.13.32.

У той же, час з метою належного способу захисту порушеного права позивача у відповідності до вимог частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяви ДП «Автоскладальний завод № 2» ПАТ Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про продовження строку дії дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та від 04.03.2013 року №741.13.32.

Вищенаведене узгоджується із позицією, яку викладено в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 року та постанові Верховного Суду від 26.06.2020 року у справі № 823/766/18.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з матеріалами справи за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 5 286 грн. (квитанції від 07.11.2018 року №12411 на суму 1762,00 грн., від 03.01.2019 року №13443 на суму 3 524,00 грн.).

З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню з Головного управління Держпраці у Київській області в розмірі 2 643,00 грн., тобто пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову відповідача в продовженні строку дії дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32, яка оформлена листами від 23.02.2018 року №11/1/2692, від 30.03.2018 року №11/1/4605 та від 30.03.2018 року № 11/1/4606.

3. Зобов`язати Головне управління Держпраці у Київській області повторно розглянути заяви Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" від 12.01.2018 року та від 27.02.2018 року про продовження строку дії дозволів від 28.01.2013 року №275.13.32, від 04.03.2013 року №740.13.32 та №741.13.32, в порядку встановленому чинним законодавством, із врахуванням висновків суду у цій справі.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових,10, код ЄДРОПУ 39794214) на користь Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 29-А, код ЄДРОПУ 21751779) судовий збір в сумі 2643,00 грн. (дві тисячі шістсот сорок три гривні).

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Дочірнє підприємство "Автоскладальний завод №2" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 29-А, код ЄДРОПУ 21751779).

Відповідач: Головне управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових,10, код ЄДРОПУ 39794214).

Повне судове рішення складено 25.04.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна