Справа № 560/3053/22
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3053/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

16 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.01.2022 № 51;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати період роботи ОСОБА_1 із 01 вересня 1991 року по 31 липня 1995 року на посаді бібліотекаря Шибенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів до спеціального стажу, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років згідно з пунктом «е» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, починаючи з 04 січня 2022 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України, виданий Теофіпольським РВ УМВС України в Хмельницькій області 17 січня 1997 року).

За змістом трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- 06.01.1990 року прийнята на роботу в колгосп "Поділля" нянею в дитячому садку;

- 29.08.1990 року звільнена з роботи в зв`язку з переведенням на іншу роботу;

- 01.09.1990 року прийнята на посаду старшої піонервожатої Шибенської середньої школи;

- 01.09.1991 року переведена на посаду бібліотекаря Шибенської середньої школи;

- 01.08.1995 року призначена на посаду педагога-організатора Шибенської загальноосвітньої школи;

- 01.09.1997 року призначена на посаду вчителя української мови та літератури Шибенської загальноосвітньої школи;

- 31.12.2021 року звільнена з посади вчителя української мови та літератури Шибенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Теофіпольської селищної ради за згодою сторін.

04 січня 2022 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугою років на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.01.2022 року № 51 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років; не враховано період з 01.09.1991 року по 31.07.1995 року, оскільки посада бібліотекаря не передбачена Постановою № 909 від 04.11.1993 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 25.01.2022 року № 2200-0304-8/9091 повідомило позивачку про рішення від 06.01.2022 року, а також, що розділом «Освіта» Переліку передбачені, зокрема, посади вчителя, педагога-організатора в загальноосвітніх навчальних закладах та бібліотекаря бібліотек галузі освіти, що мають статус юридичної особи відповідно до чинного законодавства; оскільки шкільні бібліотеки є структурними підрозділами закладів загальної середньої освіти і не мають статус юридичної освіти, тому періоди роботи на посадах бібліотекарів не зараховуються до спеціального стажу.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.01.2022 № 51 протиправним, позивачка звернулася у суд з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788) гарантовано право громадян на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пенсії за вислугу років, згідно з статтею 51 Закону № 1788, встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Положеннями статті 52 Закону № 1788 передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII).

Згідно з пунктом 2-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058), в редакції Закону № 2148-VIII, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (11 жовтня 2017 року) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців (11 жовтня 2017 року - дата набрання чинності Закону № 2148-VIII).

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення, зокрема, які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Судом встановлено, що у період з 01.09.1991 року до 31.07.1995 року позивачка здійснювала трудову діяльність на посаді бібліотекаря Шибенської середньої школи І-ІІІ ступенів.

Однак, згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.01.2022 року № 51 відповідачем не було зараховано період з 01.09.1991 року до 31.07.1995 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Щодо незарахування періоду роботи позивачки на посаді бібліотекаря Шибенської середньої школи І-ІІІ ступенів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» від 27 січня 1995 року № 32/95-ВР (далі - Закон № 32/95-ВР) на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення.

Згідно з положеннями статті 6 Закону № 32/95-ВР бібліотеки навчальних закладів за призначенням відносяться до спеціальних.

Бібліотека, відповідно до частини третьої статті 12 Закону № 32/95-ВР, може не мати статусу юридичної особи та перебувати у складі підприємства, установи або організації.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Положення про мережу освітянських бібліотек МОН України та АПН України, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 334/31 від 30.05.2003 року, освітянські бібліотеки - це узагальнена назва спеціальних педагогічних бібліотек (юридичні особи) або структурних підрозділів (бібліотеки) освітянських установ та організацій і бібліотек навчальних закладів усіх типів та рівнів акредитації, підпорядкованих Міністерству освіта і науки України, місцевим органам управління освітою та Академії педагогічних наук України. Вони акумулюють, зберігають та організовують доступ до профільної документної інформації учасників науково-дослідної діяльності, навчально-виховного процесу, керівних кадрів, забезпечуючи тим самим інформаційні потреби педагогічної науки та освіти. До мережі освітянських бібліотек належать спеціальні педагогічні бібліотеки та бібліотеки навчальних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік № 909).

У розділ Переліку " 1. Освіта" у графі "Найменування закладів і установ" передбачено "Бібліотеки", а у графі "Найменування посад" - завідуючі, бібліотекарі.

Пунктом 2 Приміток до вищевказаного Переліку передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Отже, враховуючи наведені законодавчі положення, беручи до уваги, що Переліком № 909 передбачена посада бібліотекаря незалежно від форми власності, відомчої належності закладів і установ або статусу, суд вважає, що період роботи позивачки з 01.09.1991 року до 31.07.1995 року в Шибенській середній школі І-ІІІ ступенів на посаді бібліотекаря має зараховуватись до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення.

Посилання відповідача, як на підставу для відмови у призначенні пенсії за вислугу років на те, що шкільні бібліотеки, які є структурними підрозділами загальноосвітніх навчальних закладів і не мають статусу юридичної особи, є помилковим, оскільки для встановлення права позивачки на пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» частини першої статті 55 Закону № 1788 вказане питання не є визначальним.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 537/1061/17.

Суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постановах від 29 серпня 2018 року у справі № 492/446/15-а, від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 233/4308/17, про недопустимість формальних (дискримінаційних) підходів органів Пенсійного фонду України до реалізації особою конституційного права на соціальний захист при наявності підтвердженого стажу роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії від 06.01.2022 № 51 є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати період роботи ОСОБА_1 із 01 вересня 1991 року по 31 липня 1995 року на посаді бібліотекаря Шибенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів до спеціального стажу, який дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років згідно з пунктом «е» частини першої статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, починаючи з 04 січня 2022 року.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.