Справа № 360/6249/21
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2022-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2022 року Справа № 360/6249/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Луганської обласної прокуратури (далі - відповідач), в якій позивач просить стягнути з Луганської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2021 по 07.10.2021 (включно) у сумі 96570,00 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач працював з 21.05.2013 по 05.05.2020 в органах прокуратури України на різних посадах.

Наказом прокурора Луганської області № 519-к від 30.04.2020 позивача звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Реалізуючи своє право на звернення до суду за захистом порушених трудових прав, 28.05.2020 позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом та оскаржив правомірність свого звільнення з органів прокуратури Луганської області, у зв`язку з незаконністю підстав для звільнення.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 360/2116/20 та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 позов задоволено частково, протиправним та скасовано наказ прокурора Луганської області № 519-к від 30.04.2020 про звільнення позивача з 05.05.2020 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 позивача поновлено на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 06.05.2020.

Також за рішеннями судів першої та апеляційної інстанції стягнуто з Луганської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.05.2020 по 03.06.2021 - 298590,00 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

На виконання рішення судів 08.10.2021 наказом керівника Луганської обласної прокуратури № 1511 к, наказ прокурора Луганської області № 519-к від 30.04.2020 про звільнення позивача з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 05.05.2020 - скасовано. Цим же наказом поновлено позивача на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 06.05.2020.

Приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції постановлено 03.06.2021, а рішення суду апеляційної інстанції 21.09.2021 та 08.10.2021 на виконання вказаних рішень судів позивача поновлено на роботі з виплатою середнього заробітку за період з 06.05.2020 по 03.06.2021, то позивач вважає, що за період з 04.06.2021 по 07.10.2021 відповідач повинен нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представником відповідача 01 грудня 2021 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому Луганська обласна прокуратура заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, питання виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу вирішено рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 360/2116/20.

Разом з тим, доводи позивача щодо обов`язку обласної прокуратури нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2021 по 07.10.2021 не містять жодного нормативного обґрунтування.

Вважає, що у Луганської обласної прокуратури відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2021 по 07.10.2021.

У зв`язку з тим, що позивача поновлено на посаді прокурора, а у позові не наведено в чому полягає протиправність прокуратури, вказані обставини виключають протиправність дій відповідача, як однієї із складових цивільного правопорушення.

Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Судом вчинено такі процесуальні дії.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року позов залишено без руху, визначено недоліки позовної заяви та встановлено строк для їх усунення.

Ухвалою від 06 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення недоліків, відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою від 08 грудня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять календарних днів, відкладено підготовче засідання в адміністративній справі до 10 січня 2022 року.

Ухвалою від 10 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 30 січня 2022 року зупинено провадження у справі № 360/6249/21 позовом ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, до закінчення перегляду в касаційному порядку рішення в адміністративній справі № 360/2116/20.

Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 16 серпня 2022 року.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

Оскільки позивач не прибув у судове засіданні, а у суду відсутня потреба заслуховувати думку представника відповідача, яка викладена ним ґрунтовно у відзиві на позов, з огляду на положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 21 травня 2013 року працював в органах прокуратури України, що підтверджено записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 , виданої 21 грудня 1992 року.

Наказом прокурора Луганської області від 30 квітня 2020 року № 519к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 05 травня 2020 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 3 червня 2021 року у справі № 360/2116/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора та Луганської обласної прокуратури задоволено частково, визнано протиправним і скасовано рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10.04.2020 № 280 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки» ОСОБА_1 . Визнано протиправним і скасовано наказ прокурора Луганської області від 30.04.2020 № 519-к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Луганській обласній прокуратурі. Зобов`язано Луганську обласну прокуратуру та Офіс Генерального прокурора прийняти всі необхідні рішення, здійснити дії щодо поновлення порушеного права ОСОБА_1 на продовження публічної служби в органах прокуратури на прокурорських посадах відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Стягнуто з Луганської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.05.2020 по 03.06.2021 у сумі 298590,00 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/2116/20 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 червня 2021 року скасовано в частині визнання протиправним і скасування рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10.04.2020 № 280 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки» позивачем; поновлення позивача на роботі в Луганській обласній прокуратурі; зобов`язання відповідачів прийняти всі необхідні рішення, здійснити дії щодо поновлення порушеного права позивача на продовження публічної служби в органах прокуратури на прокурорських посадах відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, прийнято нову постанову в цій частині про відмову у задоволенні цих вимог. Абзаци другий, п`ятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 червня 2021 року у справі № 360/2116/20 - виключено. Абзац третій резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 червня 2021 року у справі № 360/2116/20 вважати абзацем другим. Абзац четвертий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 червня 2021 року у справі № 360/2116/20 вважати абзацом третім та викласти в такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 06.05.2020». Абзаци з 6 по 15 резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 червня 2021 року у справі № 360/2116/20 вважати абзацами з 4 по 13 відповідно.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 червня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/2116/20 наказом керівника Луганської обласної прокуратури від 08 жовтня 2021 року № 1511к скасовано наказ прокурора Луганської області від 30 квітня 2020 року № 519к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 05 травня 2020 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 06 травня 2020 року.

Позивач зазначає, що оскільки його поновлено на посаді рішенням суду першої інстанції від 03.06.2021 та рішенням суду апеляційної інстанції від 21.09.2021, а фактично рішення судів щодо поновлення виконано 08.10.2021 з виплатою середнього заробітку за період з 06.05.2020 по 03.06.2021, то він вважає, що за період з 04.06.2021 по 07.10.2021 (включно) відповідач повинен нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно з довідкою Луганської обласної прокуратури від 25 листопада 2021 року за № 21-763вих-21 ОСОБА_1 у березні 2020 року фактично відпрацював 15 робочих днів, у квітні 2020 року - 21 робочий день. Сума нарахованої заробітної плати, яка враховується при обчисленні середньої заробітної плати, за 15 робочих днів у березні 2020 року складає 16649,97 грн, у квітні 2020 року за 21 робочий день нараховано заробітної плати у сумі 23309,97 грн.

Суд звертає увагу на те, що відповідачі у справі № 360/2116/20 не погодились із судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанції та оскаржили їх в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження за скаргою Луганської обласної прокуратури на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/2116/20.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі № 360/2116/20 зупинено виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/2116/20 до закінчення перегляду рішення в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі № 360/2116/20 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/2116/20 скасовано. Ухвалено нове рішення у справі № 360/2116/20, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Луганської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За приписами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частинами першою та сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Статтею 236 КЗпП України визначено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно із статтею 65 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З вищевикладеного слідує, що законодавцем момент виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі пов`язаний з моментом видання відповідного наказу або розпорядження.

Суд звертає увагу на те, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 3 червня 2021 року у справі № 360/2116/20 скасовано наказ прокурора Луганської області від 30.04.2020 № 519-к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та поновлено ОСОБА_1 на роботі в Луганській обласній прокуратурі.

При цьому у рішенні суду не зазначено дату, з якої позивача поновлено на роботі в Луганській обласній прокуратурі та рішення суду в частині поновлення на роботі не допущено судом до негайного виконання.

Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на роботі не набрало законної сили до моменту його перегляду судом апеляційної інстанції.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/2116/20 змінено абзац четвертий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 червня 2021 року у справі № 360/2116/20, а саме викладено його в такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 06.05.2020».

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирала законної сили з дати її прийняття, а саме 21 вересня 2021 року.

Отже, у відповідача виник обов`язок поновити позивача на попередній посаді саме з 21 вересня 2021 року.

Фактично постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/2116/20 виконана відповідачем лише 08 жовтня 2021 року після видання відповідного наказу № 1511к.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо поновлення позивача на посаді розпочалась з 22 вересня 2021 року та тривала до 07 жовтня 2021 року включно.

Однак, суд звертає увагу на те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі № 360/2116/20 зупинено виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/2116/20 до закінчення перегляду рішення в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі № 360/2116/20 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 360/2116/20 скасовано. Ухвалено нове рішення у справі № 360/2116/20, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Луганської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, суд касаційної інстанції визнав помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо наявності підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді та визнав правомірним його звільнення на підставі наказу прокурора Луганської області від 30 квітня 2020 року № 519к.

Оскільки наказ керівника Луганської обласної прокуратури від 08 жовтня 2021 року № 1511к, яким скасовано наказ прокурора Луганської області від 30 квітня 2020 року № 519к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 05 травня 2020 року та яким поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області з 06 травня 2020 року, ґрунтується на судових рішеннях, які скасовано судом касаційної інстанції, то він також підлягає скасуванню.

При цьому наказ керівника Луганської обласної прокуратури від 08 жовтня 2021 року № 1511к не є предметом судового оскарження, тобто він повинен бути скасований роботодавцем самостійно.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідача бездіяльності щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області у заявлений позивачем період, а саме з 04.06.2021 по 07.10.2021.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд звертає увагу на те, що позивачем у позові не наведено інших підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо його своєчасного поновлення на посаді крім посилань на судові рішення, які скасовано судом касаційної інстанції.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (частини друга, третя статті 90 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 6, частин першої, другої статті 7 КАС України суд при вирішенні справи застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Водночас суд, керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до положення пункту 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Заява № 63566/00) від 18.07.2006 суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше вони не виконують свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луганської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 16 серпня 2022 року.

Суддя Т.В. Смішлива