Справа № 420/10227/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
15 серпня 2022 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління національної поліції в Одеській області Одеське районне управління поліції №1 відділ поліції №5 (Шевченківське відділення поліції ВП) (адреса: вул. Канатна,101-В), Головне управління національної поліції в Одеській області Одеське районне управління поліції №1 відділ поліції №2 (Приморське відділення поліції ВП) (адреса: вул.Грецька, 42, м.Одеса) про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання рапорту недійсним,-
25 липня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приморського ВП, Шевченківського ВП, в якій позивачі просять суд:
1. Зобов`язати відповідачів судовим рішенням ознайомити та вручити електронний рапорт слідчого Омельченка від 24.11.16 ((23:34)), на підставі якого було внесено повідомлення до ЄРДР за ст. 286 ч. 1 ККУ;
2. Визнати незаконними дії відповідачів у зв`язку з відмовою листами:
= від 12.02.22 №60.21 А-307
= та від №60.5вх182-А від 18.02.22 ознайомити та вручити цей електронний рапорт від 24.1l.14 ((23:34))), оскільки цей документ є нормативно-правовим актом, що встановлює права та обов`язки.
4. Визнати електронний рапорт від 24.11.16 ((33:34) недійсним, у зв`язку з порушенням ст. 57 Конституції України:
= не врученням електронного рапорту (нормативно-правового акта) від 24.11.16 по теперішній час
= та з відмовою ознайомити із цим електронним рапортом.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності зазначення у позовній заяві повних найменувань відповідачів, та поштових індексів місцезнаходження відповідачів; конкретизації п.3 позовних вимог; надання суду копій документів щодо посвідчення місця реєстрації (копії паспортів тощо), а також копій довідок щодо реєстраційних номерів облікових карток платників податків позивачів, обґрунтування предметної юрисдикції даного спору; надано позивачам строк на усунення недоліків позовної заяви 7 днів з дня отримання копії ухвали. 08.08.2022 року позивачі подали суду адміністративний позов (виправлений) на ухвалу суду від 01.08.2022 року, в якому відповідачами зазначені: Головне управління національної поліції в Одеській області Одеське районне управління поліції №1 відділ поліції №5 (Шевченківське відділення поліції ВП) (відповідач №1) та Головне управління національної поліції в Одеській області Одеське районне управління поліції №1 відділ поліції №2 (Приморське відділення поліції ВП) (відповідач №2); в позові позивачі просять суд:
№1. Зобов`язати відповідача (№1) ознайомити та вручити електронний рапорт слідчого Омельченка від 24.11.16 ((23:34)), на підставі якого було внесено повідомлення до ЄРДР за ст. 286 ч. 1 ККУ, оскільки електронний рапорт було винесено 24.11.16 (23:35) слідчим Омельченком на виконання доручення начальника Шевченківського ВП;
№2. Зобов`язати відповідача (№2) судовим рішенням ознайомити та вручити електронний рапорт слідчого Омельченка від 24.11.16 ((23:34)), на підставі якого було внесено повідомлення до ЄРДР за ст. 286 ч. 1 ККУ, оскільки слідчий Приморського ВП Берлізов ЄВ вніс 25.11.16 (17:50) до ЄРДР відомості з цього електронного рапорту за ст. 286 ч. 1 ККУ
№3 Визнати незаконними дії відповідача №1 за його невмотивовану відмову листом: від18.02.22 №60.5вх182-А «ознайомити та вручити нам цей електронний рапорт», оскільки відповідач №1 листом від 20.07.20 повідомив, що він знає про існування електронного рапорту, яким слідчий Омельченко ЗВ прозвітував перед ним про виконання цим електронним рапортом доручення начальника Шевченківського ВП. Цей документ є нормативно-правовим актом, що встановлює права та обов`язки ОСОБА_2 і мав бути вручений у порядку ст. 57 Конституції №4 Визнати незаконними дії відповідача N92 у зв`язку з його невмотивованою відмовою листом: від 12.02.22 №60.21 А-307 ознайомити та вручити нам цей електронний рапорт, оскільки цей документ став підставою для внесення слідчим Приморського ВП Берлізовим ЄВ повідомлення в ЄРДР ст. 286 ч, 1 ККУ та відкриттям кримінальної справи.
Він є нормативно-правовим актом, що встановлює права, обов`язки ОСОБА_2
№6 Визнати електронний рапорт від 24.11.16 ((23:35) недійсним, у зв`язку з порушенням відповідачами №1 та №2 ст. 57 Конституції України, ст. 290 КПК:
= не врученням електронного рапорту (нормативно правового акта ) від 24.11.16 по теперішній час та відсутністю його у кримінальному провадженні
= і у зв`язку з відмовою ознайомити Акулян МГ з цим електронним рапортом
№7 Направляти всі процесуальні документи на електронну адресу або за місцем проживання (1 Дачний пров. 1-ж), а не за місцем реєстрації, для отримання повісток та інших документів.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд встановив наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Відповідно до ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
Частина друга статті 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Завданням адміністративного судочинства у силу приписів частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За визначеннями, наведеними у пунктах 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір; публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач уважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їхньої реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Зокрема, зі змісту позовної заяви, вбачається, що позивачі у адміністративному позові перед судом адміністративної юрисдикції фактично ставлять питання про захист прав як сторони кримінального провадження, у зв`язку із незаконними, на їх думку, діями слідчих органів під час здійснення кримінального провадження.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.
За приписами частини першої статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Завданнями кримінального провадження, як установлено у статті 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За визначенням, наведеним у пункті 10 частини першої статті 3 КПК України, кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Кримінальне провадження становить єдиний комплекс вчинюваних в установленому КПК України порядку дій, у межах якого органи досудового розслідування і суд здійснюють функцію притягнення особи до кримінальної відповідальності. Таке провадження включає, зокрема, встановлені законом процедури одержання доказів, гарантії законності цих процедур, а також право особи в установлений КПК спосіб оспорювати правомірність відповідних процесуальних дій та/або рішень у контексті реалізації свого права на захист.
Частина перша статті 24 КПК України кожному гарантує право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування наведений у главі 26 КПК України.
Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 23 травня 2001 року №6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їхніх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери.
Отже, враховуючи вищевикладене, та зважаючи, що у цій справі спір стосується дій/бездіяльності слідчих органів, вчинених під час здійснення кримінального провадження, в якому позивачі є стороною, даний спір не є публічно-правовим, адже спрямований на захист прав позивачів в межах кримінального провадження, та відповідно має вирішуватися судом за правилами КПК України.
Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
За таких обставин, слід відмовити позивачам у відкритті провадження у даній адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.
Згідно ч.6 ст.170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.
Суд роз`яснює, що дана справа підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку КПК України.
Керуючись ст.ст.170, 241-243, 248, 250, 256, 294, 297 КАС України, суд,-
Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління національної поліції в Одеській області Одеське районне управління поліції №1 відділ поліції №5 (Шевченківське відділення поліції ВП) (адреса: вул. Канатна,101-В), Головне управління національної поліції в Одеській області Одеське районне управління поліції №1 відділ поліції №2 (Приморське відділення поліції ВП) (адреса: вул.Грецька, 42, м.Одеса) про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання рапорту недійсним.
Роз`яснити позивачам, що дана справа підлягає розгляду у порядку Кримінального процесуального кодексу України місцевим загальним судом у встановлених КПК України випадках.
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується в порядку та строки згідно ст.ст.295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Аракелян