Справа № 640/21233/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

29 квітня 2022 року м. Київ № 640/21233/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у письмовому провадженні питання закриття провадження в частині позовних вимог в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сингента»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

третя особа Київська митниця

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сингента» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі також - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Київська митниця Держмитслужби, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26.06.2019 року №1375 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Сингента»;

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 28.10.2019 року № та №;

- визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях позивача кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, яке зазначено на сторінці 6 акту від 19.07.2019 року №н28/19/28-10-14-03-03/.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2019 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 05.12.2019 року.

Через канцелярію суду 08.11.2019 року позивачем подано заяву про зміну предмета позову, в якій просить суд вважати позовні вимоги, викладеними в наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26.06.2019 року №1375 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Сингента»;

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 28.10.2019 року № та №;

- визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях позивача кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, яке зазначено на сторінці 6 акту від 19.07.2019 року №н28/19/28-10-14-03-03/.

В обґрунтування заяви про зміну предмета позову позивачем зазначено, що останнім отримано від відповідача нові податкові повідомлення-рішення від 28.10.2019 року № та №, з дня отримання яких попередні податкові повідомлення-рішення від 08.08.2019 року № та № , які є предметом спору у цій справі, вважаються відкликаними.

З огляду на викладене, позивач просить суд прийняти до розгляду заяву про зміну предмета позову та звертає увагу, що податкові повідомлення-рішення від 28.10.2019 року № та № оспорюються позивачем з тих саме підстав, що й відкликані податкові повідомлення-рішення від 08.08.2019 року № та № , тому підстав позову позивач не змінює.

У підготовче засідання 05.12.2019 року прибули представники сторін.

Судом поставлено на обговорення питання прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмета позову.

Представником позивача заяву підтримано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2019 року заяву ТОВ «Сингента» від 08.11.2019 року про зміну предмета позову прийнято до розгляду. Відкладено підготовче засідання. Наступне підготовче засідання призначено на 22.01.2019 року.

Через канцелярію суду 12.12.2019 року відповідачем подано додаткові пояснення.

Через канцелярію суду 17.12.2019 року позивачем подано відповідь на відзив.

Через канцелярію суду 24.12.2019 року позивачем подано додаткові пояснення.

У підготовче засідання 22.01.2020 року прибув представник позивача.

Представником позивача зазначено про можливе здійснення процесуального правонаступництва відповідача у справі, а саме, Офісу великих платників податків ДФС на Київську митницю Держмитслужби.

З огляду на необхідність вирішення питання здійснення процесуального правонаступництва відповідача у справі та неявку уповноваженого представника відповідача, з метою з`ясування думки відповідача, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи до 05.02.2020 року.

Через канцелярію суду 23.01.2020 року відповідачем подано клопотання про заміну відповідача у справі на правонаступника, а саме, Офісу великих платників податків ДФС на Київську митницю Держмитслужби.

У підготовче засідання 05.02.2020 року прибули представник позивача.

Судом поставлено на обговорення питання процесуального правонаступництва відповідача у справі.

Представники позивача проти задоволення клопотання відповідача про заміну відповідача у справі на правонаступника заперечують. Просять залучити Київську митниця Держмитслужби в якості третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням предмету позову, суд дійшов висновку про залишення клопотання відповідача про заміну відповідача у справі на правонаступника без задоволення та залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Київську митницю Держмитслужби.

З огляду на залучення третьої особи до участі у справі, судом встановлено строку останній для подання пояснень на позов та відкладено підготовче засідання до 11.03.2020 року.

Через канцелярію суду 05.03.2020 року третьою особою подано пояснення на позов.

Через канцелярію суду 11.03.2020 року позивачем подано додаткові пояснення у відповідь на пояснення третьої особи.

У підготовче засідання 11.03.2020 року прибули представники позивача та третьої особи.

Для надання часу на ознайомлення третьою особою із додатковими поясненнями позивача на пояснення третьої особи, судом відкладено підготовче засідання до 01.04.2020 року.

Через канцелярію суду 16.03.2020 року третьою особою подано заперечення щодо додаткових пояснень позивача.

Через канцелярію суду 19.03.2020 року відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Через канцелярію суду 25.03.2020 року позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на неявку представників сторін у підготовче засідання 01.04.2020 року, судом відкладено підготовче засідання на 27.05.2020 року.

Через канцелярію суду 21.05.2020 року позивачем подано пояснення щодо заперечень Київської митниці Держмитслужби.

У підготовче засідання 27.05.2020 року прибули представники позивача та третьої особи.

Судом поставлено на обговорення питання закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, проти чого присутні у залі судових засідань представники сторін не заперечують.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2020 року закрито підготовче провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01.07.2020 року.

Через канцелярію суду 10.06.2020 року третьою особою подано заперечення на додаткові пояснення позивача.

У судове засідання 01.07.2020 року прибули представники позивача та третьої особи. Належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи відповідачем явку уповноваженого представника не забезпечено.

На підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України судом оголошено про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Щодо питання процесуального правонаступництва у справі.

Згідно з частиною першою статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» від 30.09.2020 року №895 вирішено реорганізувати територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком шляхом їх приєднання до Державної митної служби, в тому числі і Київську митницю Держмитслужби.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №895 установлено, що територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

На даний час до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про утворення філії (іншого відокремленого підрозділу) - Київської митниці (код ЄДРПОУ ВП: 43997555).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку замінити третю особу у справі, а саме, Київську митницю Держмитслужби її правонаступником - Київською митницею (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 8-А, код ЄДРПОУ ВП: 43997555).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 26.06.2019 року №1375 призначено провести документальну невиїзну перевірку ТОВ «Сингента» (Україна, 03022, м. Київ, Голосіївський р-н, вул. Козацька, буд. 102/4, ) з питань правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів «Насіння кавуна для сівби» за товарною позицією 1209, щодо яких проведено митне оформлення у період з 02.08.2016 року по 22.02.2019 року.

Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Сингента» () з питань правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів «Насіння кавуна для сівби» за товарною позицією 1209, щодо яких проведено митне оформлення у період з 02.08.2016 року по 22.02.2019 року, Офісом великих платників податків ДФС складено Акт від 19.07.2019 року №н28/19-28-10-14-03-03/ (далі також - Акт перевірки), відповідно до висновку якого перевіркою встановлено порушення ТОВ «Сингента» вимог:

- Закону України від 19.09.2013 року № 584-VII «Про митний тариф України», підпункту «г» пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України, щодо невірної класифікації товарів (замість товарної підкатегорії 1207 70 00 00 - ставка ввізного мита - 5%, застосовано товарні підкатегорії та - ставка ввізного мита - 0%), що призвело до заниження податкового зобов`язання з ввізного мита на загальну суму 2 014 828,18 грн.;

- пункту 187.8 статті 187 та пункту 190.1. статті 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму ввізного мита, у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 402 965,61 грн.

В результаті вищевказаних порушень та відповідно до пункту 187.8. статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, статті 278, пункту 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України ТОВ «Сингента» занижено податкові зобов`язання на суму - 2 417 793,79 грн., з них: по ввізному миту - на суму 2 014 828,18 грн.; по ПДВ - на суму 402 965,61 грн.

На підставі висновків Акта перевірки Офісом великих платників податків ДФС прийнято:

- рішення про класифікацію насіння кавуна для сівби за товарною підкатегорією УКТЗЕД 1207 70 00 00 «Насіння дині» товарної позиції 1207 «Насіння та плоди інших олійних культур, подрібнені або неподрібнені», викладене на сторінці 6 Акта перевірки;

- податкове повідомлення-рішення від 08.08.2019 року № про збільшення ТОВ «Сингента» суми податкового зобов`язання з ПДВ на 181 029,67 грн. та застосування штрафних санкцій на 45 257,46 грн.; та

- податкове повідомлення-рішення від 08.08.2019 року № про збільшення ТОВ «Сингента» податкового зобов`язання з мита на 905 148,47 грн. та застосування штрафних санкцій на 226 287,15 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями 22.09.2019 року ТОВ «Сингента» звернулося до ДФС із скаргою про скасування останніх.

Рішенням ДФС від 22.10.2019 року №43283/6/99-99-11-06-03-25 «Про результати розгляду скарги» частково задоволено скаргу ТОВ «Сингента» від 22.08.2019 року та з урахуванням частини шостої статті 69 Митного кодексу України зменшено суму грошових зобов`язань, визначених товариству у податкових повідомленнях-рішеннях Офісу великих платників податків ДФС від 08.08.2019 року № та № , на суму штрафних санкцій, визначених за митними деклараціями від 15.08.2018 року №UA125100/2018/322890, від 10.09.2018 року № UA 125100/2018/325600, від 04.10.2018 року № UA 125100/2018/328414, від 09.10.2018 року № UA 125100/, від 18.10.2018 року № UA 125100/2018/329979, від 28.11.2018 року № UA 125100/2018/334827, від 12.12.2018 року № UA 125100/2018/336795, від 28.12.2018 року № UA 125100/2018/338627, від 21.01.2019 року № UA 125100/2019/301635, від 01.02.2019 року № UA 125100/2019/302967, від 14.02.2019 року № UA 125100/2019/304345, від 22.02.2019 року № UA 125100/2019/305213.

Зокрема, у рішенні ТОВ «Сингента» повідомлено, що відповідно до пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України податкові повідомлення-рішення Офісу великих податників податків ДФС від 08.08.2019 року №№, , вважатимуться відкликаними з дня надходження до платника податків нових податкових повідомлень-рішень, які будуть містити зменшену суму грошових зобов`язань.

Так, на підставі Акта перевірки від 19.07.2019 року №н28/19-28-10-14-03-03/ з врахуванням рішення про результати розгляду скарги ДФС №43283/6/99-99-14-06-05-25 Офісом великих податників податків ДФС винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 28.10.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, код платежу 14070100» у сумі 181 029, 67 грн. у зв`язку із встановленим порушенням товариством пункту 187.8 статті 187 та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України;

- від 28.10.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, код платежу 15010100» у сумі 905 148, 47 грн. у зв`язку із порушенням підпункту «г» пункту 5 частини восьмої статті 257 Митного кодексу України.

Вважаючи призначену відповідачем перевірку, внаслідок якої винесено податкові повідомлення-рішення, безпідставною та протиправною, позивач звернувся до суду зокрема з метою оскарження наказу Офісу великих платників податків ДФС від 26.06.2019 року №1375 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Сингента».

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов наступних висновків.

Частиною п`ятою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 1 Митного кодексу України (в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Частинами першою, другою статті 345 Митного кодексу України встановлено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Відповідно до частин першої, третьої-п`ятої статті 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки не обов`язкова.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної невиїзної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки (формальна підстава).

Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Право на судовий захист відображене і в частині першій статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням наведеного, аналізованими нормами Митного кодексу України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Пунктом 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 року №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 року №9-рп/2008 в справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Так, за наслідками проведеної спірної перевірки, враховуючи результати адміністративного оскарження, відповідачем у справі прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.10.2019 року № та №.

Враховуючи викладене, спір про протиправність наказу Офісу великих платників податків ДФС від 26.06.2019 року №1375 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Сингента» не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду, як і в порядку іншого судочинства.

Правовий висновок щодо аналогічних спірних правовідносин (щодо оскарження наказу про призначення перевірки у разі прийняття рішень за результатами її проведення контролюючим органом) викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі №816/228/17 (провадження №11-109апп21).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26.06.2019 року №1375 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Сингента», та роз`яснює позивачу, що спір в цій частині позовних вимог не підлягає розгляду в порядку жодного судочинства.

Керуючись статтями 2-9, 17, пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 239, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі №640/21233/19 в частині заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Сингента» позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 26.06.2019 року №1375 "Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Сингента», - закрити.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Сингента», що цей спір не належить до судової юрисдикції.

3. Попередити позивача, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сингента» (, адреса: 03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4);

Відповідач: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11);

Третя особа: Київська митниця (код ЄДРПОУ ВП: 43997555, 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 8-А).

Повну ухвалу складено 29.04.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна