Справа № 560/5339/22
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5339/22
РІШЕННЯ

іменем України

15 серпня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області , Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області ( далі також Відповідач 1), Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ( далі також Відповідач 2) про визнання протиправними та скасування наказів № 132 о/с від 05.03.2022 про звільнення зі служби, від 04.03.2022 № 157 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 15.03.2022 № 359 в частині.

Позов обґрунтований тим, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області прийнятий незаконний наказ № 132 о/с від 05.03.2022 про його звільнення зі служби за порушення Присяги поліцейського (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби)

Покликається на те, що залишення ним місця служби було зумовлене необхідністю евакуації членів сім`ї, що було попередньо погоджено із безпосереднім керівництвом. Через неможливість у подальшому повернутись до місця служби у м. Харків ( відсутність транспортного сполучення, неможливість руху автошляхами, відсутність палива тощо) він звернувся до територіального підрозділу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для підпорядкування за місцем фактичного знаходження. У подальшому наказ про підпорядкування також був змінений, що він вважає протиправним, через що оскаржує також наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Позивач себе винним у вчиненні дисциплінарного проступку не вважає, зазначаючи, що йому не було відомо, на підставі яких фактів і обставин було ініційоване службове розслідування. Оскільки дисциплінарна комісія не повідомляла про його перебіг, не дала можливості надати письмові пояснення щодо обставин та подій, на думку позивача Відповідачем 1 було порушене його право на захист під час дисциплінарного провадження. Зважаючи на це, просить визнати оскаржені акти протиправними, поновити його на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління Національної поліції в Харківській області подало відзив, у якому в задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Покликається на те, що позивач без попереднього погодження або наказу керівництва протиправно залишив місце несення служби, без обґрунтованої крайньої необхідності виїхав за межі Харківської області та у подальшому до неї не повернувся. В умовах воєнного часу він повинен був продовжувати виконувати службові обов`язки, а у разі виникнення причин та умов, що ускладнювали появу на службі, негайно вжити заходи для їх усунення та поінформувати про це безпосередніх керівників. Натомість, починаючи з 24.02.2022 та до дати звільнення він був відсутнім на службі без поважних причин, тобто вчинив прогул, одночасно порушивши вимоги ряду нормативних актів, а також норми Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Правила внутрішнього розпорядку.

Відповідач посилається на ряд документів службового розслідування, зокрема рапорти безпосереднього керівництва позивача, з яких вбачається, що будь - яких дозволів або наказів на залишення місця служби позивач не отримував, як і не надавав об`єктивну інформацію щодо причин неможливості повернення до Харківської області. Зазначається також про те, що в умовах початку військової агресії рф на території Харківської області у Харкові не функціонувала система поштових відділень Укрпошти, тоді як зв`язатись із позивачем за відомими номерами телефону також не вдавалось. Відповідач зазначає, що характер вчиненого ОСОБА_1 проступку свідчить про нехтування останнім своїм статусом та посадою, безвідповідальне ставлення до обов`язків та мети служби, а також інтересів громадян, яких він зобов`язаний був захищати, відтак становить собою порушення Присяги поліцейського.

Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області у своєму відзиві позов не визнає. Зазначає про те, що на день видання спірного наказу від 10.03.2022 №340 "Про підпорядкування поліцейських", яким на період дії воєнного стану підпорядковано майора поліції ОСОБА_1 Головному управлінню поліції в Хмельницькій області, Відповідачу 2 не було відомо про те, що позивач вже не є поліцейським та не віднесений до переліку, визначеного наказом Національної поліції України від 10.03.2022 № 190. Відповідач 2 зазначає, що, на його думку, у позивача зберігалась можливість повернення до Харківській області. Тому, оскільки наказ від 10.03.2022 № 340, як виявилось, не відповідав наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190, начальником органу поліції правомірно скасований пункт іншого свого наказу в частині підпорядкування ОСОБА_1 начальнику Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області. У позові, відтак, просить відмовити.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Статтею 3 Закону визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону). Згідно з частиною 1 статті 59 Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону)

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В силу пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), передбачено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, метою яких є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Отже, як вбачається із наведених норм, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку. У висновку за результатами службового розслідування, у том числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області.

Наказом ГУНП в Харківській області № 132 о/с від 05.03.2022 майора поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області було звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, без виплати з 24.02.2022 грошового забезпечення.

Підставою наказу зазначене порушення позивачем Присяги на вірність Українському народу, наказ ГУНП в Харківській області від 04.03.2022 № 157 та Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

Зі змісту наказу ГУНП в Харківській області від 04.03.2022 № 157 встановлено, що з 24.02.2022 по 02.03.2022 майор поліції ОСОБА_1 без поважних причин не вийшов на службу (вчинив прогул), що є порушенням службової дисципліни, п. 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та правил внутрішнього розпорядку. Наказом ГУНП в Харківській області від 04.03.2022 № 157 до ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Прийняттю вказаних актів передували наступні події.

02.03.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 про те, що майор поліції ОСОБА_1 24.02.2022 на службу за командою «Тривога» не прибув. Останній був відряджений до Харківського національного університету внутрішніх справ для проведення лекцій працівникам поліції, які навчаються за програмою поліцейських офіцерів громади, на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 10.02.2022 № 264. Згідно з цим наказом у періоди, коли лекції не проводяться, майор поліції ОСОБА_1 повинен був знаходитись на робочому місці. Згідно із поясненнями працівників ХНУВС ОСОБА_1 евакуювався разом із працівниками ХНУВС до м. Кременчук. Однак службовою перевіркою встановлено, що м. Кременчук ОСОБА_1 також залишив та 01.03.2022 прибув до смт. Білогір`я Хмельницької області, повідомивши місцевий територіальний орган поліції про свій намір проходити службу у СПД № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

У рапорті начальника Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області Плотнікова Д.В. від 02.03.2022 також зазначається про те, що ГУНП в Харківській області неодноразово здійснювались спроби зв`язатись із ОСОБА_1 за допомогою засобів телефонного зв`язку, які не були успішними. Натомість, вдалось встановити зв`язок за допомогою месенджера WhatsApp, проте позивач відмовився повертатись до місця служби.

Наказом керівника ГУНП в Харківській області від 04.03.2022 №418 призначене проведення службового розслідування за фактами, викладеними у рапорті ОСОБА_2 від 02.03.2022.

Як вбачається зі змісту висновку службового розслідування від 04.03.2022, затвердженого начальником ГУНП в Харківській області, 02.03.2022 майором поліції ОСОБА_3 , начальником сектору кадрового забезпечення Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області було здійснено неодноразові дзвінки на номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (телефон, який позивач зазначив у позові як такий, що йому належить), однак телефони були вимкнені, зв`язатись вдалося лише за допомогою додатку WhatsApp об 11:54, майор поліції ОСОБА_1 відмовився прибути до відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, а також відмовився прибути у будь-який підрозділ поліції Харківського гарнізону.

Під час проведення службового розслідування свої письмові пояснення від 04.03.2022 та рапорти надали начальник сектору кадрового забезпечення Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , начальник відділення поліції № 2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_4 . Зазначені посадові особи підтвердили інформацію, раніше відображену у рапорті полковника поліції ОСОБА_2 .

Опитаний 04.03.2022 начальник сектору превенції відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_5 надав письмові пояснення, у яких зазначив, що він є безпосереднім керівником ОСОБА_1 . З 24.02.2022, тобто з початку війни позивач до підрозділу не з`явився, до цього був відряджений до ХНУВС. Він телефонував підлеглому з метою встановлення його місця знаходження, на що той повідомив, що знаходиться на території Хмельницької області. У той же час, дозволу на виїзд ОСОБА_1 не отримував та безпосередньо до ОСОБА_5 або до іншого керівництва органу поліції з цього приводу не звертався.

Як вбачається з рапорту члена дисциплінарної комісії ОСОБА_6 від 04.03.2022, ним вживались заходи щодо направлення на адресу місяця проживання ОСОБА_1 рекомендованого листа із запрошенням для надання пояснень по суті, однак центральне поштове відділення у м. Харкові не працювало у зв`язку з оголошенням воєнного стану. З метою з`ясування обставин відсутності на службі ОСОБА_1 04.03.2022 членом дисциплінарної комісії т.в.о. заступника начальника управління - начальником ВП УГІ ГУНП в Харківській області майором поліції Шадріним А.О. було здійснено телефонні дзвінки на номери ОСОБА_1 НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , однак абонент не відповів. У подальшому вказаний абонент не перетелефонував. Також 04.03.2022 майору поліції ОСОБА_1 було відправлене SMS повідомлення, у якому запропоновано вийти на зв`язок та прибути до ГУНП в Харківській області для надання письмового пояснення за фактом відсутності на службі. Відповідь на вказане повідомлення не надійшла.

Комісією встановлено також, що відповідно до наказу НПУ № від 264 від 10.02.2022 (п. 19 додатку 4 до наказу) п.9 зобов`язано начальника ГУНП в Харківській області забезпечити відрядження для проведення занять поліцейських відповідно до додатку 4. Згідно з п. 2 наказу ГУНП в Харківській області від 18.02.2022 № 345, виданого на підставі наказу НПУ № 264 від 18.02.2022, ОСОБА_1 наказано у вільні від навчального процесу дні виконувати функціональні обов`язки за місцем несення служби, оскільки він відряджався до ХНУВС у якості викладача лише для проведення навчання. Отже, 24.02.2022 та у подальшому ОСОБА_1 повинен був з`явитись на службу.

Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що офіцер поліції ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 02.03.2022 був відсутній на службі без поважних причин, допустивши прогул, що є порушенням службової дисципліни, а саме недотриманням вимог п. 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України» в частині професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно - правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, пункту 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818 у частині дотримання правил внутрішнього розпорядку.

Оцінивши зміст вищеописаних документів, матеріали дисциплінарного провадження, суд вважає правомірними оскаржувані накази та висновки дисциплінарної комісії.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою збройною агресією рф проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 на території України введений воєнний стан.

Статтею 24 Закону №580 установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості. Стаття 23 Закону про національну поліцію передбачає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Під час забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві. Наказом Національної поліції України «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» особовий склад Головних управлінь Національної поліції переведений на посилений варіант службової діяльності.

Однак, не дивлячись на це, позивач не прибув на робоче місце за адресою місця дислокації підрозділу або інших визначених місць для виконання завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України, здійснення заходів із забезпечення публічного порядку та безпеки в умовах воєнного стану і надання допомоги цивільним особам в період з 24.02.2022 по 02.03.2022.

Дисциплінарною Комісією було встановлено, що позивач як дільничний офіцер поліції відповідно до посадових обов`язків одноосібно обслуговував територіальну громаду приблизною кількістю населення 5 850 осіб.

Відповідно до п.2 розділу 3 Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції (далі - ДОП), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.07.2017 № 650, основні напрями діяльності ДОП - це ужиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального правопорушення; ужиття всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я. Відповідно до п. 3 розділу 3 Інструкції ДОП у межах поліцейської дільниці проводить серед населення роз`яснювальну роботу для формування у населення правової культури, негативного ставлення до суспільно небезпечних явищ з метою підняття іміджу поліції та про способи захисту від злочинних посягань.

Відтак, неприбуття ОСОБА_1 24.02.2022 та у подальшому до місця несення служби свідчить про безвідповідальне ставлення до долі тих осіб, які залишались на території його обслуговування та які опинились у безпорадному стані, потребуючи надання домедичної допомоги після обстрілів, переміщення в укриття до та під час бомбардувань території Харківської області, супроводу поранених, надання гуманітарної допомоги тощо.

Стаття 64 Закону України "Про Національну поліцію" встановлює, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно з п.5 ч.3 ст. 3 Дисциплінарного статуту НПУ поліцейський зобов`язаний вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника. Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 передбачає обов`язок інших органів виконавчої влади ( серед яких Національна поліція) здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Однак, всупереч вказаним нормам 24 лютого 2022 незважаючи на зміст Присяги та обов`язок служити народу України, позивач прийняв рішення не з`являтись на службу, не повідомив того ж дня керівництво про місце свого перебування та не отримав дозволу залишити службу.

Свою відсутність на службі починаючи з 24.02.2022 позивач мотивує тим, що за погодженням з безпосереднім керівником 24.02.2022 та 25.02.2022 займався питаннями евакуації своєї родини до Шепетівського району Хмельницької області. У зв`язку з відсутністю прямого сполучення, завантаженістю шляхів, перекриттям доріг та відсутністю палива ним 28.02.2022 було прийняте рішення звернутись до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

У той же час, позивач не надав жодного належного доказу того, що такий виїзд здійснювався ним з дозволу безпосереднього керівника, позаяк протилежне стверджується останнім та встановлено під час службового розслідування. Також не підтверджується доказами те, що родина позивача та інші згадані ним особи не мали об`єктивної можливості залишити м. Харків самостійно, позаяк в їх числі зазначались декілька повнолітніх осіб. Жодних доказів того, що сім`я позивача опинилась у безпорадному стані або стані небезпечному для життя та здоров`я, відтак не могла самостійно виїхати за межі міста Харкова, позивач не надав. Також позивач не надав жодних відомостей і відносно інших осіб, яких евакуював. Зі слів позивача, він здійснював евакуацію дружини та дітей, а також ще однієї сім`ї, тобто евакуював у тому числі дорослих, дієздатних фізичних осіб, які не перебували у безпорадному стані, разом з неповнолітніми, які теж не перебували у безпорадному стані або стані, небезпечному для життя чи здоров`я. Хоча рішення про виїзд було прийняте позивачем саме у зв`язку зі станом війни, зазначене не є для поліцейського поважною причиною для самовільного залишення місця служби.

Крім того, позивач не зазначає, чому ним не були вжиті заходи для того, аби повернутись до місця несення служби протягом 26.02.2022 та 27.02.2022, або що цьому перешкоджало. Також незрозумілим є те, на якій підставі 28.02.2002 він вирішив подати заяву до іншого відділу поліції на території іншої області, замість того, аби з`явитись за місцем служби.

Суд звертає увагу на те, що наказ НПУ № 190 був виданий 10.03.2022 і стосувався поліцейських, які тимчасово перебувають поза місцем несення служби та не мають можливості повернутися до нього. Однак, на позивача норми цього наказу не поширюються.

Судом встановлено, що у ГУНП в Хмельницькій області фактично були відсутні підстави для видання наказу № 340 від 10.03.2022 щодо позивача, яким на період дії воєнного стану останнього підпорядкували у розпорядження начальника Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області з 01.03.2022. Одночасно з цим, вказана дата спростовує твердження позивача про те, що він з`явився для несення служби 28.02.2022. Крім того, зобов`язання ОСОБА_1 , яке подане територіальному підрозділу Відповідача 2, датоване 02.03.2022.

Що стосується доводів позивача щодо недотримання окремих вимог до процедури дисциплінарного провадження, суд враховує таке.

Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, залежно від характеру процедурних порушень, вони можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, але у певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Дисциплінарного статут НПУ у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Як встановлено раніше із рапорту члена дисциплінарної комісії ОСОБА_6 та інших матеріалів, Управлінням вживались заходи щодо направлення на адресу місяця проживання ОСОБА_1 рекомендованого листа із запрошенням для надання пояснень, однак центральне поштове відділення у м. Харкові не працювало у зв`язку з оголошенням воєнного стану. Відповідь АТ «Укрпошта» разом із додатками, надана до матеріалів справи, свідчить про те, що станом на 04.03.2022 у м. Харкові не працювало жодне відділення АТ «Укрпошта». З метою з`ясування обставин відсутності позивача на службі 02.03.2022 працівниками Управління здійснювались телефонні дзвінки на номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , однак абонент не відповідав та не перетелефонував. 04.03.2022 ОСОБА_1 було відправлено SMS повідомлення, яким запропоновано вийти на зв`язок та прибути до ГУНП в Харківській області. Відповідь на вказане повідомлення не надійшла, про що складений рапорт.

Отже, оскільки позивач не повідомив своє безпосереднє керівництво та члена дисциплінарної комісії про нову адресу свого перебування, направити лист-запрошення для надання пояснень з приводу відсутності на службі виявилось об`єктивно неможливим.

На думку суду, Відповідач 1 вжив усіх необхідних та можливих в умовах воєнного стану заходів з метою дотримання порядку повідомлення особи про дисциплінарне провадження.

Одночасно із цим, зазначені позивачем у позові причини/обставини, якими він обґрунтовував своє рішення щодо евакуації, на думку суду, не могли б суттєво вплинути на хід службового розслідування та змінити кваліфікацію його дій Комісією та Відповідачем 1.

Оскільки висновок Комісії про неприбуття позивача на службу без поважних причин у період з 24.02.2022 по 02.03.2022 не спростовується будь-якими належними доказами, наданими суду, зазначені позивачем порушення процедури службового розслідування, не є підставою для визнання протиправними наказів про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення. Будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам відсутності позивача на службі останнім не надано, а судом під час розгляду справи - не встановлено. Відтак, суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності доказів вчинення ним дисциплінарного проступку та неналежного проведення службового розслідування.

Частинами 2-3 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію встановлено, що днем звільнення зі служби в поліції, вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. Наказ про звільнення позивача виданий 05.03.2022, яке і є останнім днем його служби, тоді як з 24.02.2022 позивачу припинено виплату грошового забезпечення у зв`язку з прогулом.

Крім того, у матеріалах справи є довідка про доходи, яка видана ОСОБА_1 за місяці роботи січень 2022 та лютий 2022.

Відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 № 100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Отже, якби позивача було звільнено з 24.02.2022, довідка була б видана стосовно доходу, виплаченого за грудень 2021 та січень 2022.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Харківській області про звільнення та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Вимоги щодо поновлення на службі в поліції та стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу не можуть бути задоволені, оскільки є похідними від вимоги щодо скасування спірного наказу про звільнення.

Позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 15.03.2022 № 359 в частині скасування пункту наказу від 10.03.2022 №340 "Про підпорядкування поліцейських" не підлягає задоволенню. Оскільки на день видання наказу від 10.03.2022 №340, яким на період дії воєнного стану майора поліції ОСОБА_1 підпорядковано структурі Головного управління поліції в Хмельницькій області, останньому ще не було відомо про те, що позивач вже не є поліцейським та не був віднесений до переліку, визначеного наказом Національної поліції України від 10.03.2022 № 190, відтак видання зазначеного наказу від 10.03.2022 №340 було безпідставним. Спірним же наказом від 15.03.2022 № 359 був правомірно скасований пункт наказу №340 в частині підпорядкування ОСОБА_1 начальнику Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Зважаючи на те, що позивачем не надані будь - які належні докази протиправності вказаного наказу, у позові в цій частині вимог теж необхідно відмовити.

Відтак, на думку суду, відповідачі довели правомірність прийнятих ними наказів, наявність підстав для відповідних висновків, зроблених під час дисциплінарного провадження та у подальшому. Оскільки обставини, пов`язані із самостійним та непогодженим у встановленому порядку залишенням позивачем місця служби та тривалим прогулом, що фактично являло собою порушення Присяги поліцейським, доведені, та не спростовані належними доказами, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15 серпня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 40108824) Головне управління Національної поліції в Харківській області (вул.Жон Мироносиць,5,Харків,61002 , код ЄДРПОУ - 40108599)

Головуючий суддя І.С. Козачок