Справа № 480/11912/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 р. Справа № 480/11912/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2) (далі - відповідач, 5-й прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України), в якій просив:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 2018 року по 2021 рік включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби та щодо невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно;

2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 2018 року по 2021 рік включно року виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

3) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію неотриманого речового майна.

Свої вимоги мотивував тим, що до 08 жовтня 2021 року проходив службу за контрактом у 5-му прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, а наказом начальника 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.10.2021 № 468- ОС позивача було виключено списків особового складу в зв`язку зі звільненням з військової служби. Однак, за період служби з 2018 по 2021 роки включно позивачу не надавалася додаткова оплачувана відпустка, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 та позивач не в повному обсязі забезпечувався належним до видачі речовим майном. При цьому, в день звільнення позивачу не було здійснено виплати компенсації за невикористану відпустку та компенсації за неотримане речове майно.

Ухвалою суду від 22.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, подав до суду відзив на позов, в якому з позовними вимогами не погодився та просив відмовити в їх задоволенні. Так, вказав, що у позивача відсутнє право на грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, оскільки посади, на яких перебував позивач під час проходження військової служби в 5 прикордонному загоні в період з 09.10.2018 по 09.10.2021, не входять до Додатку 4 «Переліку військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку» до постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 р. №702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах».

Позивач подав відповідь на відзив, в якій вказав, що Перелік №702 передбачає військові посади, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку: Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту - згідно з додатками 2-5.

Так, відповідно до п. 4 додатку 4 Переліку № 702 інспектор прикордонної служби 1, 2, 3 категорії має право на щорічну додаткову відпустку тривалістю 7 календарних днів.

Позивач, будучи військовослужбовцем Держприкордонслужби, займаючи посади, визначені у Переліку № 702, під час проходження служби мав право на щорічну додаткову відпустку відповідно до ст.10-1 Закону №2011-ХII за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я.

Також вказав щодо грошової компенсації неотриманого речового майна, зокрема, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби, у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Ухвалою суду від 21.12.2021 у відповідача було витребувано додаткові докази у справі (а.с.49), на виконання вимог якої такі докази відповідачем були надані разом з поясненням (а.с.53-70), в якому представник відповідача, крім іншого, вказав, що 28.12.2021 позивачу було перераховано грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 23634,73грн.

Ухвалою суду від 13.07.2022 у відповідача було витребувано додаткові докази у справі. також цією ухвалою встановлювався позивачу строк надання пояснень щодо обставин виплати суми компенсації за неотримане речове майно.

При цьому ухвалою суду провадження у справі в частині вимог про визнання бездіяльності відповідача протиправною щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та зобов`язання відповідача нарахувати на виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно було закрито.

Дослідивши наявні матеріали справи та заяви по суті справи в частині вимог, що стосуються грошової компенсації щорічної додаткової відпустки військовослужбовця за виконання обов`язків військової служби пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач проходив службу за контрактом з 08.07.2011 до 03.08.2017 у Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, який в подальшому перейменовано у 5-й загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України без зміни нумерації військової частини.

При цьому, позивач проходив військову службу за контрактом у 5-му прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, у тому числі на таких посадах:

з 09.10.2018 по 28.11.2018 - інспектор прикордонної служби 3 категорії - номер обслуги 2 секції зенітних установок зенітно-артилерійського відділення зенітної ракетно-артилерійської застави прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації н.п. Шостка);

з 28.11.2018 по 10.02.2020 - інспектор прикордонної служби 3 категорії - номер обслуги 2 секції зенітних установок зенітно-артилерійського відділення зенітної ракетно-артилерійської застави прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації н.п. Шостка);

з 10.02.2020 по 03.03.2020 - інспектор прикордонної служби 3 категорії - номер обслуги 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Миропілля» (тип В) відділу прикордонної служби «Краснопілля» І категорії (тип Б);

з 03.03.2020 по 04.08.2020 - інспектор прикордонної служби 3 категорії - номер обслуги 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Середина Буда» (тип В) відділу прикордонної служби «Середина Буда» І категорії (тип Б);

з 04.08.2020 - 03.09.2021 - інспектор прикордонної служби 3 категорії - помічник гранатометника 4 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Середина Буда» І категорії (тип Б);

з 03.09.2021 по 09.10.2021- інспектор прикордонної служби 3 категорії - помічник гранатометника 4 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Середина Буда» (тип Б).

Вказане підтверджується копією військового квитка, довідкою 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29.11.2021 та витягами з наказів начальника 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 09.10.2018 №255-ОС, від 10.02.2020 №56-ОС, від 04.08.2020 №303-ОС, від 03.09.2021 №396-ОС та від 08.10.2021 №468-ОС (а.с.15-22, 33, 34-37).

Наказом начальника 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України(в/ч НОМЕР_2) від 08.10.2021 № 468- ОС позивача було виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з визначенням остаточної дати закінчення проходження військової служби 09.10.2021 (а.с.15-16).

Позивач у позовній заяві стверджує, що щорічна додаткова відпустка за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я з 2018 по 2021 роки йому не надавалася та грошова компенсація за невикористані дні вказаної відпустки при звільненні не виплачувалась.

Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон "Про відпустки") передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей") військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.

Перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки, передбаченої абзацом першим цього пункту та іншими законами, щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702 (далі - постанова №702) затверджено, зокрема, переліки військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку, згідно з додатком 4.

Додаток 4 до вказаної постанови містить перелік військових посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку.

Так, відповідно до п.4 додатку 4 постанови №702 така посада як інспектор прикордонної служби 3 категорії, яка входить до відділення інспекторів прикордонної служби, віднесена до посад Держприкордонслужби, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку, зокрема, тривалістю 7 календарних днів.

Матеріалами справи підтверджено (а.с.33,35-37,55-69), що у період з 10.02.2020 по 03.03.2020, з 03.03.2020 по 04.08.2020, з 04.08.2020 - 03.09.2021 та з 03.09.2021 по 09.10.2021 позивач У ВІДДІЛЕННІ ІНСПЕКТОРІВ прикордонної служби займав посади інспектора прикордонної служби 3 категорії - номер обслуги 2 групи інспекторів прикордонної служби, помічником гранатометника 4 групи інспекторів прикордонної служби.

Відтак позивач, будучи військовослужбовцем Держприкордонслужби, займаючи посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії у відділенні інспекторів прикордонної служби у період з 10.02.2020 по 03.03.2020, з 03.03.2020 по 04.08.2020, з 04.08.2020 - 03.09.2021 та з 03.09.2021 по 09.10.2021, визначену додатком 4 до Постанови № 702, під час проходження служби мав право на щорічну додаткову відпустку відповідно до ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я.

Доводи представника відповідача, з посиланням на наказ Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2021 №139 "Про затвердження переліків військово-облікових спеціальностей і штатних посад рядового, сержантського і старшинського складу Державної прикордонної служби України та відповідних їм військових звань і тарифних розрядів посад" на те, що посади, які займав позивач, зокрема, у період з 10.02.2020 по 09.10.2021 не передбачені Постановою №702, судом визнаються необґрунтованим та безпідставним.

Дійсно відповідно до примітки 1 вказаного наказу вказано, що під час опрацювання штатів дозволяється поєднання (суміщення) не більше двох штатних посад. У цьому випадку військово-облікова спеціальність та військове звання встановлюють за основною (вищою) посадою, яку у штаті зазначають першою. Поєднання (суміщення) двох штатних посад допускається з різницею за військовим званням посад рядового, сержантського і старшинського складу не більше двох ступенів. Водночас, вказане не спростовує тієї обставини, що позивач, у спірний період займав посаду у відділенні інспекторів прикордонної служби - інспектора прикордонної служби 3 категорії, яка передбачена п.4 додатку 4 постанови №702.

Відповідачем не доведено, що позивач у цей період не виконував функції інспектора прикордонної служби 3 категорії, та не перебував на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії у відділенні інспекторів прикордонної служби, яка передбачена п.4 додатку 4 постанови №702 і виконання його обов`язків військової служби не пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, які дають право на щорічну додаткову відпустку.

Відповідно до ч.ч.8, 14, 17-19, 21 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України. У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення (ч.8 ст.10-1).

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті (абз.2 ч.14 ст.10-1).

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей (абз.3 ч.14 ст.10-1).

В особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів (ч.17 ст.10-1).

В особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець (ч.18 ст.10-1).

При цьому, відповідно до ч.19 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.

У разі ненадання військовослужбовцям щорічних основних відпусток у зв`язку з настанням періодів, передбачених пунктами 17 і 18 цієї статті, такі відпустки надаються у наступному році. У такому разі дозволяється за бажанням військовослужбовців об`єднувати щорічні основні відпустки за два роки, але при цьому загальна тривалість об`єднаної відпустки не може перевищувати 90 календарних днів (ч.21 ст.10-1).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації дійсно припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски.

Однак, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.

Так, норми Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не обмежують та не припиняють право військовослужбовця на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.

Тобто, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої ч.4 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постановою №702 за період 10.02.2020 по 09.10.2021.

Припинення надання відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке (тобто, право на відпустку) може бути реалізовано у один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати не визначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 16.05.2019 по зразковій справі №620/4218/18 (щодо прав учасників бойових дій на отримання грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки), яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 рішення від 16.05.2019 залишено без змін.

Водночас у разі невикористання щорічної додаткової відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, така відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Отже припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток (відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо.

Проте обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується пунктом 4 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

При цьому, суд зазначає, що постановою №702 також затверджено Порядок надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я.

Пунктом 11 вказаного Порядку передбачено, що щорічна додаткова відпустка надається в календарних днях пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період 10.02.2020 по 09.10.2021, у зв`язку із чим суд, з урахуванням ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про визнання протиправною такої бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача нарахувати на виплатити грошову компенсацію такої відпустки за період 03.03.2020 по 09.10.2021 пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах у відповідності до Постанови №702, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Водночас, враховуючи, що у період з 09.10.2018 по 28.11.2018 та з 28.11.2018 року по 10.02.2020 позивач займав посаду інспектор прикордонної служби 3 категорії, що входить до відділення зенітної ракетно-артилерійської застави прикордонної комендатури швидкого реагування, та яка відповідно не передбачена Постановою №702, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу компенсацію за невикористані дні відпустки за вказаний період задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору у розмірі 908,00грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції від 08.11.2021 (а.с.11).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до 5-го прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2) (АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність 5-ого прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 10.02.2020 по 09.10.2021, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Зобов`язати 5-ий прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 10.02.2020 по 09.10.2021, пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах у відповідності до Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Стягнути з 5-ого прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15.08.2022.

Суддя І.Г. Шевченко