Справа № 580/2339/22
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року справа № 580/2339/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач з урахуванням ухвали суду від 15.08.2022 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.02.2019 №0-2301 терміном сплати 26.08.2019 в сумі 96287 грн. 95 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що нерухоме майно (корівник) належить їй на праві власності та призначене для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, тому наявні достатні та необхідні правові підстави для застосування пп. 266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України щодо звільнення майна від оподаткування.

Ухвалою суду від 14.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивачка не є сільськогосподарським товаровиробником, оскільки згідно пп.14.1.235 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сільськогосподарським товаровиробником не може бути фізична особа.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи відповідача є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить частина нежитлової будівлі та споруди, зокрема, корівник, загальною площею 1724,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним управління ДПС у Черкаській області у відповідності до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України винесено, зокрема, податкове повідомлення-рішення 13.02.2019 №0-2301, яким позивачці визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік за вищевказані нежитлові будівлі у розмірі 96287 грн. 95 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що у пп. 266.1.1, 266.2.1, 266.3.1, 266.3.2 ст. 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Отже, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є одночасна сукупність наступних умов: 1) використання споруди безпосередньо у сільськогосподарській діяльності; 2) особа має бути сільськогосподарським товаровиробником.

Водночас, за приписами пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Відповідно до наданої податкової консультації Державною фіскальною службою України №1753/Б/99-99-13-03-01-14/1ПК від 20.04.2018, визначення сільськогосподарський товаровиробник, яке міститься у пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14 ПК України, застосовується виключно для цілей розділу XIV Спрощена система оподаткування, облік та звітність, і до правовідносин щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, дане визначення не застосовується, оскільки не відноситься до розділу XII Податок на майно.

Водночас, відповідно до ст. 1 Закону України Про сільськогосподарський перепис виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Суд зазначає, що для цілей застосування податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, звільняються від оподаткування цим податком споруди які використовуються безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, незалежно від того, власником таких споруд є фізична чи юридична особа.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить частина нежитлової будівлі та споруди, зокрема, корівник, загальною площею 1724,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району від 24.12.2021 №3087/02-23, ОСОБА_1 у період з 2016 по 2019 роки здійснювала сільськогосподарську діяльність, як виробник сільськогосподарської продукції за адресою: АДРЕСА_1 . Під час ведення сільського господарства, ОСОБА_1 користувалась належним їй на праві власності нерухомим майном, зокрема, будівлею сільськогосподарського призначення (корівником) площею 1724,2 кв.м. та земельною ділянкою площею 1,5886 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, оскільки фізична особа ОСОБА_1 є власником об`єкту нежитлової нерухомості (корівника), призначеної для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому наявні достатні та необхідні правові підстави для застосування пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі №640/3355/19.

Крім того згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 об`єктами класифікації в ДК БС є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несучо-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів. До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти тощо.

Згідно розділу 1 Будівлі підрозділу 12 Будівлі нежитлові групи 127 Будівлі нежитлові інші класу 1271 Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства ДК БС 018-2000 до класу будівель сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства належать - будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо, а саме : підклас 1271.1 Будівлі для тваринництва, підклас 1271.2 Будівлі для птахівництва, підклас 1271.3 Будівлі для зберігання зерна, підклас 1271.4 Будівлі силосні та сінажні, підклас 1271.5 Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства, підклас 1271.6 Будівлі тепличного господарства, підклас 1271.7 Будівлі рибного господарства, підклас 1271.8 Будівлі підприємств лісництва та звідництва, підклас 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші.

Таким чином, належна ОСОБА_1 на праві приватної власності частина нежитлової будівлі та споруди, зокрема, корівник, загальною площею 1724,2 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту ж підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Такий самий правовий висновок був зроблений і в постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі №640/3355/19.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищевикладених обставин оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 13.02.2019 №0-2301.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ