Справа № 600/2828/22-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

15 серпня 2022 р. м. Чернівці Справа №600/2828/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протипраним та скасування розпорядження про анулювання ліцензії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати Розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області Розпорядження "Про анулювання ліцензії" від 20 липня 2022 року №539-рл.

Разом із поданням позовної заяви до суду подано заяву про забезпечення позову, в обґрунтуванні якої зазначено, що оскаржуване в цій справі Розпорядження видане по відношенню до позивача у зв`язку з недопуском працівників податкового органу до фактичної перевірки на підставі Наказу Головного Управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 672-п «Про проведення фактичної перевірки» від 20.06.2022 року, правомірність якого є предметом судового розгляду в адміністративній справі №600/2223/22-а (головуючий суддя Анісімов О.В.), в якій ухвалою суду від 22 червня 2022 року відкрито провадження по справі. На момент звернення до суду із даною заявою рішення по справі не прийнято.

Окрім цього, у заяві вказано, що позивач здійснював види діяльності виключно на підставі ліцензій, які були анульовані згідно оскаржуваного Розпорядження. Це єдиний напрямок діяльності позивача від якого він отримував дохід та який він втратив у зв`язку з анулюванням таких ліцензій.

Поряд з цим, здійснюючи діяльність згідно ліценцій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, позивач має обов`язок по сплаті певних щомісячних прямих витрат по торговому об`єкту, зокрема: по договору суборенди приміщення, де здійснювався продаж товару; по обслуговуванню та ремонту РРО; по оплаті працівнику заробітної плати згідно трудового договору та по сплаті ЄСВ із заробітної плати цього ж працівника.

Разом з цим, у заяві також зазначено, що анулювання ліцензій унеможливлює продаж алкогольних напоїв, що мають скорочений термін придатності і можуть втратити свої споживчі властивості, а відтак вартість такого товару стане прямим збитком.

З урахуванням наведеного, представник позивача просить суд зупинити дію Розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області "Про анулювання ліцензії" від 20.07.2022 року №539-рл (далі Розпорядженні) до набрання судовим рішенням законної сили у цій справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як вказано у ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване у цій справі Розпорядження винесене по відношенню до позивача у зв`язку з не допуском працівників податкового органу до проведення фактичної перевірки, що підтверджується Актом про відмову у допуску до проведення фактичної перевірки від 21.06.2022 р., на підставі Наказу Головного Управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 672-п «Про проведення фактичної перевірки» від 20.06.2022 року.

З системи «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (справа №600/2223/22-а), в якому просить визнати протиправним та скасувати Наказ Головного Управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 672-п «Про проведення фактичної перевірки» від 20.06.2022 року.

Ухвалою суду від 22.06.2022 року відкрито провадження у справі №600/2223/22-а (головуючий суддя Анісімов О.В.).

Отже, наведене свідчить про те, що оскаржуване в цій справі Розпорядження було винесене на підставі недопуску працівників податкового органу до проведення перевірки на підставі Наказу Головного Управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 672-п «Про проведення фактичної перевірки» від 20.06.2022 року, правомірність якого є предметом судового розгляду в адміністративній справі №600/2223/22-а.

Варто зазначити, що на момент звернення до суду з цим позовом, рішення по справі №600/2223/22-а не прийнято.

Поряд з цим, з системи «Діловодство спеціалізованого суду» судом також встановлено, що Головне управління ДПС у Чернівецькій області зверталося до суду із заявою до ОСОБА_2 , в якому просило підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який застосований рішенням Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області від 22.06.2022 року №1061/Ж12/24-13-07-05.

Ухвалою суду 22.06.2022 р. відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Головного управління ДПС у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту.

Разом з цим, у заяві про забезпечення позову представник позивача посилається на те, що анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами ускладнює виплату позивачем щомісячних виплат, які він зобов`язаний виплачувати у зв`язку із здійсненням діяльності на підставі анульованих ліцензій, а саме: по договору суборенди приміщення, де здійснювався продаж товару; по обслуговуванню та ремонту РРО; по оплаті працівнику заробітної плати згідно трудового договору та по сплаті ЄСВ із заробітної плати цього ж працівника.

Суд зазначає, що представником позивача до заяви про забезпечення позову були додані належні докази на підтвердження зазначених щомісячник витрат.

Також анулювання зазначених ліцензій позбавило позивача єдиного доходу, який він отримував від діяльності, яку він здійснював на підставі анульованих ліцензій.

Окрім цього, анулювання ліцензій унеможливлює продаж алкогольних напоїв, що мають скорочений термін придатності і можуть втратити свої споживчі властивості, а відтак вартість такого товару стане прямим збитком для позивача.

За таких обставин, враховуючи оскарження позивачем Наказу Головного Управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 672-п «Про проведення фактичної перевірки» від 20.06.2022 року та Розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області "Про анулювання ліцензії" №539-рл від 20.07.2022 року, представник позивача просить зупинити дію Розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області "Про анулювання ліцензії" від 20.07.2022 року №539-рл до набрання судовим рішенням законної сили у цій справі.

Так, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд у порядку забезпечення адміністративного позову, на підставі статті 151 КАС України, може відповідною ухвалою як зупинити дію оскаржуваного індивідуально чи нормативно-правового акта, так і заборонити вчиняти певні дії.

При цьому, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Отже, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Законодавець необхідність вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі пов`язує з наявністю таких ризиків: по-перше, істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення у разі невжиття таких заходів, по-друге, істотне ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав позивача у разі невжиття таких заходів, по-третє, очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та відповідне порушення прав, свобод або інтересів.

З огляду на встановлені судом обставини, беручи до уваги предмет цього спору та враховуючи ймовірні наслідки задоволення такого позову, на переконання суду, допустимим та одночасно необхідним заходом забезпечення даного позову є зупинення дії Розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області "Про анулювання ліцензії" від 20.07.2022 року №539-рл до набрання судовим рішенням законної сили справі №600/2828/22-а.

Такий спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та водночас вжиття визначених судом заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті.

Суд зазначає, що невжиття такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист поновлення порушеного чи оспорюваного права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а саме стосовно продажу алкоголю та тютюнових виробів на підставі ліцензій, які анульовані на підставі оскаржуваного в цій справі Розпорядження.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі Пантелеєнко проти України (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, пунктами 2, 4 частини 1 статті 151 КАС України передбачено можливість забезпечення позову шляхом заборони як відповідачу вчиняти певні дії, так і заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

В контексті наведеного вище, суд вважає заявлений заявником захід забезпечення даного позову співмірним позовним вимогам і за встановлених судом обставин дієвим та ефективним заходом забезпечення, у зв`язку із чим вважає, що клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з метою запобігання настання негативних наслідків, з урахуванням дотримання балансу процесуальних прав та обов`язків сторін, підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Заяву про забезпечення позову - задовольнити.

2. Зупинити дію Розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області "Про анулювання ліцензії" від 20.07.2022 року №539-рл - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №600/2828/22-а.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя І.В. Маренич