Справа № 340/2252/22
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/2252/22

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М. розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, та стягнення грошового забезпечення на час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Департаменту патрульної поліції від 11.03.2022 №147 про застосування до інспектора взводу № 2 роти ТОР УПП в Одеській області ДГСП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 11.03.2022 №602 о/с "По особовому складу" в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0004394), інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування, зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 11 березня 2022 року по день ухвалення судового рішення, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць;

- відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він проходив службу на посаді інспектора взводу № 2 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції. Відповідно до Наказу Департаменту патрульної поліції №147 від 10.03.2022 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» та Наказу Департаменту поліції України від 11.03.2022 № 602о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Проте позивач вважає, що вищезазначені накази прийняті безпідставно, необґрунтовано, без з`ясування всіх обставин справи та є такими, що не ґрунтуються на перевірених і встановлених фактах, а відтак підлягають скасуванню. На підставі вищезазначеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та поновити його на посаді в лавах Національної поліції України.

29 квітня 2022 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні (Т.1 а.с.33-34).

24 травня 2022 року ухвалою суду задоволено клопотання сторін та відкладено розгляд справи (Т.1 а.с.44).

03 червня 2022 року, відповідно до ухвали суду, задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (Т.1 а.с.50).

16 червня 2022 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкладено розгляд справи та зобов`язано надати додаткові докази (Т.1 а.с.246-247).

04 липня 2022 року ухвалою суду, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті (Т.2 а.с. 40).

08 липня 2022 року та 25 липня 2022 року ухвалами Кіровоградського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (Т.2 а.с.70,89).

08.06.2022 (вх.№ 15734/22) до суду, представником відповідачів надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі та просять відмовити в їх задоволені. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося за результатами проведеного службового розслідування. При цьому, проведенню такого службового розслідування передувало встановлення обставин порушення позивачем службової дисципліни, а саме за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 та статті 68 Конституції України, частини першої статті 8, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України "Про національну поліцію", пунктів 1, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року №893, абзаців першого та другого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2018 року №1179, пункту 5 розділу II, пункту 2 розділу VII Інструкції №1026, підпункту 1, 10 пункту 3.1. розділу III посадової інструкції інспектора роти ТОР УПП в Одеській області ДПП, на підставі пункту 7 частини третьої статті ІЗ та частини дванадцятої етапі 19 Дисциплінарного статуту. Зазначені обставини належним чином зафіксовані та підтвердилися під час проведення службового розслідування. Згідно наказу Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України № 602о/с від 11.03.2022, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 10.03.2022 № 147.

Отже, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

15.06.2022 (вх. № 16394/22) позивачем до суду надано відповідь на відзив (Т.1 а.с.226-229).

01.07.2022 (вх. № 17837/22) та 05.07.2022 (вх. № 18031) до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив (Т.2 а.с.3-9, 41-44).

Представники сторін до суду надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Частиною 2 ст. 18 встановлено, що поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.

Частиною 2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звільнення позивача визначено п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з п. 4 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, до затвердження відповідним законом Дисциплінарного статуту Національної поліції України підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 № 3460-1У (далі за текстом - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" службова дисципліна - це дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

В силу ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно зі частиною сьомою статті 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Як вбачається з наведених норм, притягнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справі України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Статтею 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» встановлено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Так, відповідно до положень зазначеної статті з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Суд зазначає, що мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

Згідно наведених вище правових норм ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію України», ст.1, ст.2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарна відповідальність виникає за цими нормами лише у осіб, що мають статус поліцейського (ст.17 Закону) та вчинили під час проходження служби в поліції порушення службової дисципліни.

Поряд з цим, згідно з ч. 9 ст. 14 Дисциплінарного статуту визначають, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Крім цього, порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року №230 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно підпункту 2.2.6 пункту 2.2. Інструкції №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі загибелі або травмування особи РНС.

Відповідно до підпунктів 4.4.3 та 4.4.6 пункту 4.4. Інструкції № 230 за рішенням уповноваженого начальника працівники управління (відділів, секторів) інспекції з особового складу кадрових підрозділів відповідно МВС, ГУМВС, УМВС, ВНЗ та науково-дослідних установ МВС залучаються до проведення службових розслідувань при: загибелі або травмуванні особи РНС; отриманні інформації про скоєння особою РНС дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинула(и) чи отримала(и) тілесні ушкодження особа (особи) РНС чи цивільні особи.

Пунктами 5.1. - 5.4 Інструкції №230 визначено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування). Якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового і начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. Особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до доповідної записки від 15.12.2021 за №29919/41/13/03-2021, т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Дмитро Хмарук доповів керівництву Департаменту про доцільність проведення службового розслідування за фактом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000447 від 14.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, до вчинення якого можуть бути причетні інспектор взводу № 2 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 , інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 та поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержант поліції ОСОБА_3 , а також за фактом звернення громадянина ОСОБА_4 , яке надійшло до УПП в Одеській області ДПП 14.12.2021 стосовно тієї ж події.

Наказом Департаменту «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» від 15.12.2021 року № 2528 призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб Управління та головного інспектора з особливих доручень відділу проведення службових розслідувань та контролю управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту капітана поліції ОСОБА_5 .

Відповідно до доповідної записки від 12.01.2022 року за №589/41/13/03-2021, т.в.о. начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Дмитро Хмарук доповів керівництву Департаменту щодо необхідності продовження службового розслідування.

Наказом Департаменту «Про продовження строку проведення службового розслідування» від 12.01.2022 року № 75, проведення службового розслідування було продовжено на один місяць.

За результатами службового розслідування складено Висновок службового розслідування від 05.03.2022. В ході службового розслідування на підставі наявних процесуальних матеріалів було встановлено, що згідно трекінгу системи ІПНП екіпажу «Океан-0107» з 20.00 13.12.2021 по 02.00 14.12.2021 року за вказаний проміжок часу екіпаж «Океан-0107» перебував за межами м. Одеси, а саме в районі с. Лиманка та в смт. Таїрове, тобто за межами Київського району м. Одеси.

Таким чином, встановлено, що співробітники екіпажу «Океан-0107» під час виконання службових обов`язків в нічну зміну з 13.12.2021 на 14.12.2021 порушили Розстановку сил та засобів 1-4 роти батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП, виїхавши за межі визначеного району патрулювання.

Як встановлено в ході службового розслідування письмові пояснення лейтенанта поліції ОСОБА_1 та сержанта поліції ОСОБА_3 в частині не залишення меж патрулювання Київського району м. Одеса, не знайшло свого фактичного підтвердження, останні ж намагались ввести в оману членів дисциплінарної комісії, надавши завідомо неправдиві пояснення, ймовірно, з метою уникнення в рамках службового розслідування відповідальності за вчинене ними діяння, тим самим перешкоджали проведенню службового розслідування, чим порушили вимоги пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року №893.

Також службовим розслідуванням встановлено, що під час виконання службових обов`язків 14.12.2021 року лейтенант поліції ОСОБА_1 , лейтенант поліції ОСОБА_2 та сержант поліції ОСОБА_3 проводили відеофіксацію на портативний відеореєстратор частково, чим грубо порушили вимоги пункту 5 розділу II та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.

Вищевказаний перебіг подій підтверджується інформацією, що міститься в вкладці: Геопортал України - Треки Патрулів ІПНП (Т.1 а.с.37-48), рапортом заступника начальника відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП капітана поліції Володимира Криницького (Т.1 а.с.93-95).

Судом встановлено, що відповідно до висновків службового розслідування, саме факт порушення вимог вищевказаної Інструкції лейтенантом поліції ОСОБА_1 , лейтенантом поліції ОСОБА_2 та сержантом поліції ОСОБА_3 став наслідком неможливості підтвердити чи спростувати можливе отримання даними працівниками УПП в Одеській області ДПП 14.12.2021 року неправомірної вигоди.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 31, статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 затверджено «Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку. Тобто, «Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних

приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» № 1026 охоплює ширше коло правовідносин поліцейських, а ніж вичерпний перелік випадків необхідності проведення обов`язкової відеофіксації закріплений в статтях КУпАП.

Згідно з пунктом 5 розділу II та підпунктом 2 пункту 1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові № 620/397/21 від 26 січня 2022 року.

Окрім того, суд зазначає, що не зважаючи на часткове використання портативного відеореєстратора, факт перебування позивача та його екіпажу за межами території, що була визначена для їх патрулювання, підтверджується наявними в матеріалах справи роздруківками з мережі Інтернет.

На підставі вищевикладеного, у діях лейтенанта поліції ОСОБА_1 , лейтенанта поліції ОСОБА_2 та сержанта поліції ОСОБА_3 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні ними службової дисципліни, недотримання вимог Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», грубого ігнорування вимог Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, Присяги працівника поліції, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службовим розслідуванням також було враховано, що лейтенант поліції ОСОБА_1 має діюче дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, на підставі наказу ДПП від 15.02.2022 № 90.

Відповідно до висновку службового розслідування від 05.03.2022, проведення службового розслідування за фактом внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000447 від 14.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, до вчинення якого можуть бути причетні інспектор взводу № 2 роти ТОР в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 , інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 та поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержант поліції ОСОБА_6 , а також за фактом звернення громадянина ОСОБА_4 , яке надійшло до УПП в Одеській області ДІІІІ 14.12.2021 стосовно тієї ж події закінчено. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 та статті 68 Конституції України; частини першої статті 8, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту; пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893; абзаців першого та другого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179; підпункту 1, 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора роти ТОР УПП в Одеській області ДПЦ, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до інспектора взводу № 2 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (Т.1 а.с.74-222).

Суд зазначає, що вищевикладені обставини спростовують доводи позивача, викладені ним в позовній заяві.

Стосовно посилання позивача на порушення строків проведення службового розслідування та застосування до нього дисциплінарного стягнення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» до строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я, лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 15.12.2021 року по 20.12.2021 року; з 20.12.2021 року по 24.12.2021 року; з 24.12.2021 року по 29.12.2021 року; з 29.12.2021 року по 04.01.2022 року; з 05.01.2022 року по 06.01.2022 року; з 08.01.2022 року по 12.01.2022 року та з 12.01.2022 року по 17.01.2022 року. У свою чергу ж, сержант поліції ОСОБА_3 відповідно до отриманої довідки, перебував на лікарняному з 15.12.2022 року по 29.12.2021 року; 29.12.2021 року по 12.01.2022 року та з 13.01.2022 року по 18.01.2022 року. Також, лейтенант поліції ОСОБА_2 відповідно до отриманої довідки, перебував на лікарняному з 15.12.2021 року по 24.12.2021 року таз 24.12.2021 по 06.01.2022 року (Т.1 а.с.174-189).

Тому, відповідач керуючись ч. 3 ст. 16 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», до строку проведення службового розслідування, яке розпочалось 15.12.2021 правомірно врахував фактично загальну суму днів, протягом яких вказані працівники перебували на лікарняному, відповідно до лікарняних листів.

Як встановлено під час судового розгляду справи підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало:

- надання неправдивих письмових пояснень в частині не залишення меж патрулювання Київського району м. Одеса, що не знайшло свого фактичного підтвердження та намагання ввести в оману членів дисциплінарної комісії, надавши завідомо неправдиві пояснення, ймовірно, з метою уникнення в рамках службового розслідування відповідальності за вчинене ними діяння, тим самим перешкоджали проведенню службового розслідування, чим порушили вимоги пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року №893;

- встановлення факту того, що під час виконання службових обов`язків 14.12.2021 року лейтенант поліції ОСОБА_1 , лейтенант поліції ОСОБА_2 та сержант поліції ОСОБА_3 проводили відеофіксацію на портативний відеореєстратор частково, чим грубо порушили вимоги пункту 5 розділу II та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.

Отже, факт порушення вимог вищевказаної Інструкції лейтенантом поліції ОСОБА_1 , лейтенантом поліції ОСОБА_2 та сержантом поліції ОСОБА_3 став наслідком неможливості підтвердити чи спростувати можливе отримання даними працівниками УПП в Одеській області ДПП 14.12.2021 неправомірної вигоди.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку, то беззаперечним є той факт, що на працівників поліції покладається підвищена відповідальність.

Вступаючи на службу в поліцію, поліцейський урочисто складає текст Присяги на вірність Українському народові, усвідомлюючи свою високу відповідальність (ч. 1 ст.64 Закону України Про Національну поліцію).

Поряд з цим, відповідно до п. 2 Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 квітня 2016 року № 326, гідна поведінка працівника МВС передбачає недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про підтвердження висновків відповідача стосовно допущення позивачем порушення службової дисципліни.

Суд зазначає, що наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 04.03.2020 №91о/с «По особовому складу» згідно із Законом України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 ( у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Так, у контексті розуміння ст. 12 Дисциплінарного статуту, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, а визначення терміну "службова невідповідність" Закон України "Про Національну поліцію" не надає, тим не менше, виходячи із вимог та обмежень, що ставляться до поліцейського та загального розуміння понять, можна дійти висновку, що під службовою відповідністю мається на увазі відповідність поліцейського встановленим вимогам, добросовісне виконання вимог законодавства та дисциплінованість.

Отже, службова невідповідність - це невідповідність займаній посаді в силу фізичного стану, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби, у тому числі і допущення дисциплінарного проступку.

Особа, яка вступає на службу до поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, текст якої наведено у частині першій статті 64 Закону «Про Національну поліцію», та скріплює її власноручним підписом. Присяга покладає на працівника поліції всю повноту відповідальності за виконання ним службових обов`язків.

Враховуючи наявність встановлених фактів порушення позивачем вимог частини другої статті 19 та статті 68 Конституції України; частини першої статті 8, частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6, 11, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту; пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893; абзаців першого та другого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179; підпункту 1, 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора роти ТОР УПП в Одеській області ДПП, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, а також не дотримання позивачем службової дисципліни та присяги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування п.2 наказу Департаменту патрульної поліції від 11.03.2022 № 147 та наказу Департаменту патрульної поліції від 11.03.2022 № 602 о/с є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що, враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про визнання незаконними п.2 наказу Департаменту патрульної поліції від 11.03.2022 № 147 та наказу Департаменту патрульної поліції від 11.03.2022 № 602 о/с, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Одеській області та виплату йому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, так як вони є похідними вимогами від первинних позовних вимог.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, та стягнення грошового забезпечення на час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула