Справа № 380/8393/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/8393/21 пров. № А/857/21858/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Святецького В.В., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Сподарик Н.І.,

час ухвалення рішення: 11:13:08,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: 08.11.2021,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій щодо неврахування до її стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а також половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та призначення виплати їй щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 50% від заробітної плати працюючого судді; зобов`язання здійснити їй перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 18.11.2020 в розмірі 62 % грошового утримання з врахуванням стажу 26 років 03 місяці 21 день без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо встановлення ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання суддівської винагороди без урахування до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утриманння судді у відставці, половини строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка та стажу роботи у галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді на дату такого призначення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною форму на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка (02 роки 04 місяці 28 днів), стажу роботи у галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді на дату такого призначення (5 років 00 місяців 00 днів). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 18.11.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 62% грошового утримання та здійснити виплату із врахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення мотивоване тим, що невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, половини строку навчання у вищому навчальному закладі та роботи на посадах, стаж роботи і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що таке є безпідставне та необгрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не враховано, що в даному випадку йдеться про зарахування тільки до стажу роботи на посаді судді, а не для призначення довічного грошового утримання. Крім цього, ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Стосовно зарахування до стажу позивача періоду роботи юристконсультом, старшим юристконсультом, начальником юридичного відділу ВАТ «Маяк» за період з 16.02.1982 по 29.12.2001, то вказаний період зараховується до стажу тільки для призначення на посаду судді, а не безпосередньо до суддівського стажу, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді. Вважає, що відсутні правові підстави для зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. Івана Франка та періоду роботи на ВАТ «Маяк», проведення перерахунку довічного грошового утримання у розмірі 62% заробітної плати судді з урахуванням вищенаведених періодів.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з підстав, що у ній наведені.

У судовому засіданні представник позивача заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Указом Президента України «Про призначення суддів» № 1205/2001 від 10.12.2001, ОСОБА_1 , призначено на посаду судді Господарського суду Львівської області строком на п`ять років.

Наказом № 1-К від 02.01.2002 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Господарського суду Львівської області строком на п`ять років .

Після закінчення п`ятирічного строку перебування на посаді судді Постановою Верховної Ради України від 15.03.2007 № 751-V ОСОБА_1 відповідно до пункту 27 частини першої статті 85, частини першої статті 128 Конституції України обрано на посаду судді безстроково.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 21.04.2011 № 3285-VI звільнена з посади судді господарського суду Львівської області у зв`язку з обранням суддею Львівського апеляційного господарського суду.

Наказом Львівського апеляційного господарського суду № 103- К від 02.06.2011 призначена на посаду судді.

Відповідно до Указу Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 відрахована зі штату Львівського апеляційного господарського суду у зв`язку із переведенням на посаду судді Західного апеляційного господарського суду та зарахована до штату Західного апеляційного господарського суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя України № 3027/0/15-20 від 05.11.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до розрахунку Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020, стаж ОСОБА_1 станом на 17.11.2020 становить 26 років 03 місяці 21 день, який складається:

- студентка юридичного факультету ЛДУ ім. Ів. Франка з 01.09.1975 по 27.06.1980, що становить 02 роки 04 місяці 28 днів;

- юрисконсульт, старший юрисконсульт, начальник юридичного відділу ВАТ Маяк, з 16.02.1982 по 29.12.2001, що становить 05 років 00 місяців 00 день;

- суддя господарського суду Львівської області з 02.01.2002 по 01.06.2011, що становить 09 років 04 місяці 29 днів;

- суддя Львівського апеляційного господарського суду з 02.06.2011 по 28.09.2018, що становить 07 років 03 місяці 26 днів;

- суддя Західного апеляційного господарського суду з 01.10.2018 по 17.11.2020, що становить 02 роки 01 місяць 16 днів.

Після звільнення з посади судді ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою та відповідними документи про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці з 18.10.2020 відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 у розмірі 50% суми суддівської винагороди.

У зв`язку з тим, що щомісячне грошове утримання ОСОБА_1 обчислено у розмірі 50 відсотків замість 62 відсотків від заробітку судді, представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до документів, що були надані ОСОБА_1 18.11.2020, в якій просив здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 18.11.2020 в розмірі 62 відсотків грошового утримання з врахуванням стажу 26 років 03 місяці 21 день.

Листом від 23.04.2021 за №4658-3720/Х-52/8-1300/21 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відсутні, зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів навчання у вищому навчальному закладі, роботи юристконсультом, старшим юристконсультом, начальником юридичного відділу ВАТ «Маяк» Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402-VIII).

Як передбачено статтею 137 Закону № 1402-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до вимог статті 142 Закону № 1402-VI суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як передбачено пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Законом України від 16 жовтня 2019 року №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07 листопада 2019 року, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Вимогами п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII визначено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно абз. 4 п. 34 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Як вірно зазначено судом, на час призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Законом України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Вимогами абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ, в редакції Закону № 4015-12 від 24.02.1994, визначено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Судом враховано, що частиною другою ст.137 Закону №1402-VІІІ (у редакції з 05.08.2018) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зааховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Приймаючи рішення про задоволення заяви позивача про звільнення у відставку, Вища рада правосуддя керувалася саме цими нормативно-правовими актами.

Як вірно зазначив суд, стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17, від 19 червня 2018 року у справі № 243/4448/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 428/4671/17, від 01 жовтня 2018 року у справі № 541/503/17, від 17 жовтня 2018 року у справі № 140/263/17, від 23 жовтня 2018 року у справі № 686/10100/15-а, від 09 листопада 2018 року у справі № 559/443/17.

Судом також враховано, що оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше 10 років, до стажу роботи судді, що дає право на відставку, має враховуватися також робота на посадах юрисконсульта та половина строку навчання у вищому юридичному закладі.

Як встановлено судом із записів у трудовій книжці позивача, така у період:

з 01 вересня 1975 року по 27 червня 1980 року навчалася на денній формі в у Львівському державному університеті ім. І. Франка;

з 16 лютого 1982 року по 29 грудня 2001 року юрисконсульт, старший юрисконсульт, начальник юридичного відділу ВАТ «Маяк».

Вказане також підтверджується розрахунком стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання працюючому судді та судді у відставці ОСОБА_1 (а.с. 20)

З урахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку, що відповідач до стажу судді для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру мав зарахувати половину строку навчання 02 роки 04 місяці 28 днів, та роботу на посадах юрисконсульта, старшого юрисконсульта, начальника юридичного відділу ВАТ «Маяк» 05 років 00 місяців 00 днів.

Таким чином, невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, половини строку навчання у вищому навчальному закладі та роботи на посадах, стаж роботи і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, як вже було зазначено, зараховується також половина строку навчання 02 роки 04 місяці 28 днів, робота юристконсультом, старшим юристконсультом, начальником юридичного відділу ВАТ «Маяк» 05 років 00 місяців 00 днів, що, в свою чергу, дає позивачу право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 62 % від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо встановлення ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання суддівської винагороди без урахування до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утриманння судді у відставці, половини строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка, стажу роботи у галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, є протиправними.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду, що спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, тому питання щодо обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

З урахуванням наведеного вірним є висновок суду, що оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Відтак, вірним є висновок суду про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо встановлення ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання суддівської винагороди без урахування до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утриманння судді у відставці, половини строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка, стажу роботи у галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді на дату такого призначення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, половини строку навчання за денною форму на юридичному факультеті Львівського державного університету ім. І.Франка (02 роки 04 місяці 28 днів), стажу роботи у галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді на дату такого призначення (05 років 00 місяців 00 днів) та зобов`язати провести з 18.11.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 62% грошового утримання та здійснити виплату із врахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягали до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 380/8393/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено у зв`язку з перебуванням суддів у відпустці 15.08.2022.