Справа № 359/2815/22
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Сем`янків Д.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить: визнати протиправною та скасувати Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАО № 5372167 від 05 травня 2022 року, винесеною рядовим поліції 1 роти Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Педяш А.В., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн; провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України закрити у зв`язку із сутністю події і складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача на користь позивача пронесені судові витрати.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує наступним: Рядовим поліції 1 роти Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Педяш А.В., 05.05.2022 року було винесено постанову серії ЕАО № 5372167 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що 05.05.2022 о 11-17 год., позивач, керуючи автомобілем «Міцубісі Аутлендер», д.н. НОМЕР_1 на вул. Гришинській 3 в м. Бориспіль Київської області, здійснив зупинку у місці що унеможливлює роз`їзд транспортних засобів що рухаються у протилежному напрямку, чим порушив п.15.9 «ж» Правил Дорожнього руху України.

Постанову про накладення адміністративного стягнення позивач вважає незаконною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, складену без врахування фактичних обставин справи, а також з порушенням норм процесуального права. Зокрема, позивач зазначає, що він здійснив стоянку, а не зупинку, а тому його дій не можуть регулюватись нормами ПДР, які регулюють правила зупинки. Крім того, місце стоянки його автомобіля не унеможливлювала зустрічний роз`їзд транспортних засобів, що рухаються у протилежному напрямку, що підтверджується наданими ним фотознімком та навпаки до постанови не додані належні і допустимі докази, які підтверджують факт такої неможливості.

Також, позивач вважає, що відносно нього та інших водіїв транспортних засобів з боку органів місцевої влади здійснено провокативні дії, які полягають у неможливості здійснювати зупинку та стоянку на облаштованому майданчику в певний день із-за зайнятості даного майданчика торгівельними палатками, що провокує водіїв здійснювати такі зупинки і стоянки на прилеглих, належно не пристосованих для цього вулицях.

Ухвалою судді від 13.05.2022 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Натомість від представника Департаменту патрульної поліції Милова Руслани, надійшов до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказала на те, що твердження викладені представником позивача у позові є хибними, а позовній вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що позивач порушив п. 15.9 «ж» ПДР України, в результаті чого інспектором поліції і було складено постанову про притягнення його до відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП. Проте, у зв`язку з тим, що правопорушення було вчинено 05.05.2022 року, а матеріали справи надійшли лише 09.06.2022, немає технічної можливості надати відео з нагрудної камери поліцейського.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1, 3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, чи повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Встановлено, що рядовим поліції 1 роти Батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Педяш А.В., 05.05.2022 року винесена постанова серії ЕАО № 5372167 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

З постанови слідує,що 05.05.2022 о 11-17 год., позивач, керуючи автомобілем «Міцубісі Аутлендер», д.н. НОМЕР_1 на вул. Гришинській 3 в м. Бориспіль Київської області, здійснив зупинку у місці що унеможливлює роз`їзд транспортних засобів що рухаються у протилежному напрямку, чим порушив п.15.9 «ж» Правил Дорожнього руху України.

У відповідності до положення ч.1 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення багажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатись тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно п.15.9 «ж» ПДР зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у ви значеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів, які б вказували, що автомобіль під керуванням позивача зупинився у такому місці, що унеможливлював зустрічний роз`їзд з ним інших транспортних засобів, а також, що даний автомобіль саме зупинився, а не стояв, відповідачем не надано і посилань на їх наявність не наведено.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП, передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови та порушення позивачем вимог ПДР України, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5372167 від 05.05.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст. ст. 247, 288, 293 КУпАП, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 9, ч. 3 ст. 286 КАС України, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 1736 грн. 70 коп., слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 4 ст. 152 КАС України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З квитанції №4 від 11.05.2022 року, позивач сплатив судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. за подання позовної заяви до суду та 744 грн. 30 коп. за подачу заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією №0.0.257.4059982.1 від 13.06.2022 року.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", який вступив в дію з 01.01.2022 року, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року складає 2481 гривень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 зазначає, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481х0,2 = 496 грн. 20 коп.).

Таким чином, позивач повинен був сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 496 грн. 20 коп.

Згідно з п.п. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481х0,3 = 744 грн. 30 коп.)

Приймаючи до уваги вищевказане та враховуючи що рішення прийнято на користь позивача, який поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви до суду та сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову на загальну суму 1240,60 грн. (744 грн. 30 коп. + 496 грн. 20 коп.), саме такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 74-77, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ЕАО №5372167 від 05.05.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КпАП України у відношенні ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1240,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.