Справа № 280/3490/22
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року Справа № 280/3490/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Гавриш А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; )

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач, Управління), в якій позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.04.2019 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Запорізького обласного територіального ЦК та СП станом на 05.03.2019 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії та основного розміру пенсії у розмірі 89 % відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ) в розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/6683/21 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, однак при перерахунку Управління обмежило основний розмір пенсії позивача. Позивач вважає такі дії Управління протиправними, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06.06.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

11.07.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що дії управління щодо застосування 70% грошового забезпечення під час перерахунку пенсії позивача є такими, що повністю відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки на момент здійснення такого перерахунку діяла норма статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала саме такий максимальний розмір пенсії. Також з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а звертає увагу на пропуск строку звернення до суду з даним позовом. Просить у задоволенні позову відмовити.

Стосовно позовних вимог позивача щодо виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру, відповідач у відзиві свою правову позицію не висловив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону №2262-ХІІ, пенсія призначена в розмірі 89% від грошового забезпечення.

З 01.01.2018 Управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача із застосуванням приписів статті 13 Закону №2262-ХІІ та обмежено її розмір на рівні 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.02.2021 по справі №280/9288/20, яке набрало законної сили 16.03.2021, зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року по справі № 280/6683/21, яке набрало законної сили 22.12.2021 зобов`язано Управління перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром на підставі Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для нарахування пенсії, складеної станом на 05.03.2019, з урахуванням зазначених у ній складових та основного розміру пенсії у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року у справі №280/6683/21 скасовано в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію без обмеження максимальним розміром пенсії.

На відповідне звернення позивача щодо пенсійного забезпечення, Управління листом від 14.02.2022 повідомило, що при виконанні рішення суду по справі №280/6683/21 Управлінням проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для нарахування пенсії, складеної станом на 05.03.2019, з урахуванням зазначених у ній складових та основного розміру пенсії у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення.

Також за змістом даного листа можна дійти висновку, що під час перерахунку пенсії на виконанні рішення суду по справі №280/6683/21 Управлінням застосовано положення статті 43 Закону №2262-ХІІ. У зв`язку з чим, зазначено, що судом на управління не було покладено зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром під час перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі частиною 3 статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним Законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, є Закон № 2262-ХІІ.

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону №2262-XII (в редакції Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину п`яту статті 43 Закону №2262-XII доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно зі змінами, внесеними Законом України від 12.04.2016 №1080-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» частина п`ята статті 43 Закону №2262-ХІІ стала вважатись частиною сьомою.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 у справі №7-рп/2016 є втрата чинності із 20.12.2016 частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII.

Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774-VIII) передбачено, що у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року (пункт 10 вказаного Закону). Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону №1774-VIII, встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Поряд з тим рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційною перше речення та друге речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто усю частину сьому названої статті. Втрата з 20.12.2016 чинності частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму, яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною в цілому частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII така норма вважається відсутньою у тексті Закону. При цьому після прийняття Конституційним Судом України зазначеного вище рішення зміни до першого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII аналогічного змісту новими законами не вносились.

Отже, з 2017 стаття 43 вказаного Закону не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а внесені Законом №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, від 31.03.2021 у справі №815/3000/17.

Відповідач жодним чином не зазначив законних підстав для обмеження пенсії позивача.

На думку суду, відповідач не довів, що обмежуючи розмір пенсії позивача діяв відповідно до закону. Тому такі його дії є протиправними.

Також судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/6683/21 відповідача зобов`язано перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для нарахування пенсії, складеної станом на 05.03.2019, з урахуванням зазначених у ній складових та основного розміру пенсії у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення. Тож питання щодо відсоткового розміру пенсії розглянуто судом, рішення набрало законної сили.

З відповіді Управління на звернення позивача щодо пенсійного забезпечення, від 14.02.2022, встановлено, що рішення суду по справі №280/6683/21 Управлінням виконано, пенсію позивачу обчислено з 01.04.2019 на підставі Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для нарахування пенсії, складеної станом на 05.03.2019, з урахуванням зазначених у ній складових та основного розміру пенсії у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, до матеріалів справи не надано доказів того, що при виконанні рішення суду по справі №280/6683/21 Управління з 01.04.2019 зменшило відсотковий розмір пенсії позивача до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Водночас, судом встановлено, що при виконанні рішення суду по справі №280/6683/21 Управління з 01.04.2019 обмежило максимальний розмір пенсії позивача, застосувавши положення статті 43 Закону №2262-ХІІ з посиланням на те, що судом на управління не було покладено зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Отже, порушення прав позивача відбулось внаслідок протиправних дій відповідача щодо перерахунку з 01.04.2019 пенсії позивача із застосуванням обмеження максимальним розміром у відповідності до статті 43 Закону №2262-ХІІ, а не у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії до 70% відповідних сум грошового забезпечення, у зв`язку з чим посилання учасників справи на відповідні обставини є безпідставними.

За наведеного, для належного та ефективного захисту порушеного права у спірних правовідносинах наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) позивачу пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019 без обмеження максимальним розміром відповідно до статті 43 Закону №2262-ХІІ.

Щодо строку звернення до суду з даним позовом та посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, суд зазначає, що у вказаній постанові викладено правовий висновок, згідно з яким норми статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII, статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV і статей 51, 55 Закону №2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Разом з тим, суд звертає увагу, що обставини даної справи є відмінними від обставин, наведених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, зокрема, з аналізу змісту вказаної постанови слідує, що такий правовий висновок щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії в контексті спірних правовідносин ґрунтується на аналізі норм частини 3 статті 51 та статті 55 Закону №2262-ХІІ (виплата пенсії за минулий час).

Натомість, у даній справі перерахунок пенсії позивача із протиправним застосуванням відповідного обмеження максимальним розміром був здійснений з 01.04.2019 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року по справі №280/6683/21, яке набрало законної сили 22.12.2021.

Оскільки позивач звернувся до суду 20.05.2022 засобами поштового зв`язку, тобто протягом шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з моменту вчинення Управлінням дій щодо перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у справі №280/6683/21, суд дійшов висновку, що строк звернення до адміністративного суду не пропущений, і наявні підстави для зобов`язання Управління провести перерахунок пенсії позивача у належному розмірі від дати, з якої право позивача було Управлінням порушено - з 01.04.2019.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019 без обмеження максимальним розміром пенсії з 01.04.2019.

Крім того, оскільки в адміністративному судочинстві передумовою для захисту порушеного права є вирішення судом публічно-правового спору, який позивачем у позовних вимогах не зазначено, однак заявлено по суті, суд вважає, що наявні підстав для виходу за межі позовних вимог у зв`язку з необхідністю визнання протиправними дій Управління щодо перерахунку та виплати з 01.04.2019 ОСОБА_1 пенсії на підставі Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 05.03.2019 із застосуванням обмеження максимальним розміром.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

З урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо перерахунку та виплати з 01.04.2019 ОСОБА_1 пенсії на підставі Довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для нарахування пенсії станом на 05.03.2019 із застосуванням обмеження максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі Довідки про грошове забезпечення для нарахування пенсії, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019, без обмеження максимальним розміром відповідно до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 11.08.2022.

Суддя М.О. Семененко