Справа № 635/7834/21
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 серпня 2022 року справа № 635/7834/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григоров Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Харкові (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022, ) повернення безпідставно сплачених коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харкові повернення безпідставно сплачених коштів, в якому просила суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повернути безпідставно сплачені кошти у розмірі 5651,44 грн. (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят одна грн. 44 копійки).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.10.2021р. передано матеріали адміністративної справи № 635/7834/21 (провадження №2-а/635/110/2021) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про повернення безпідставно сплачених коштів на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2022р. визначено головуючого суддю - Григорова Д.В. Ухвалою суду від 24.06.2022р. відкрито спрощене провадження у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості об`єкту купівлі-продажу, проте, враховуючи, що позивачка придбала житло вперше, вона вважає, що звільнена від вказаного збору, а тому, звернулася до відповідача з заявою про повернення сплаченого збору. Отриману відмову в задоволенні вказаної заяви, позивачка вважає незаконною, необгрунтованою та такою, що порушує її права, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подало відзив на адміністративний позов, у якому зазначило, що відповідач діяв в межах своїх повноважень. Крім того, він не наділений повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, які придбають майно вперше. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 за договором купівлі продажу від 20.11.2020р., посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Савченко Т.Є. та зареєстрованим в реєстрі за № 1810. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 233537129 від 20.11.2020р. позивачка зареєстрована як власник зазначеної вище квартири.

Судом також встановлено, що під час укладання зазначеного договору купівлі-продажу позивачем сплачено 5651,44 грн., збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна (1% її вартості), що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 20.11.2020 року.

28.07.2021р. позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про повернення помилково сплаченого збору з операції придбання нерухомого майна, проте вказаних дій відповідачем вчинено не було. Згідно відповіді ГУ ПФУ у Харківській області від 03.08.2021р. № 9435-16908/О-05/8-2000/21 відповідач повідомив, що не наділений повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбають майно вперше. З урахуванням наведеного відповідач відмов у задоволенні прохання позивачки про повернення сплаченого збору.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання спірних правовідносин визначено Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 (надалі - Закон № 400/97), який визначає, зокрема, порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Так, з урахуванням Закону України від 15.07.1999р. № 967-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", що набрав чинності 19.08.1999р., статтю 1 Закону № 400/97, що визначає перелік платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, доповнено пунктом 9, за змістом якого платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення першої групи основних фондів згідно із Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Отже, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону № 400/97, платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є в тому числі фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, - за винятком громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

В статті 2 Закону № 400/97 зазначено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Аналогічні за змістом норми передбачені пунктом 151 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998р. № 1740 (надалі - Порядок №1740).

Згідно з пунктом 153 Порядку № 1740, нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів встановлена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Цей Порядок розроблений на виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України та затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013р. № 787 (надалі - Порядок № 787).

Приписами п.5 Порядку №787 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання складається органом, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (п. 8 Порядку № 787).

Крім того, згідно з п. 7.2 Порядку, ведення органами ПФУ обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою ПФУ від 27 вересня 2010 року № 21-2 суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Відповідно до підп.2 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом в даному випадку є ПФУ, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 14.11.2019 р. по справі №819/442/17 та від 28.11.2018 р. по справі №813/1126/17.

Таким чином, оцінюючи доводи, викладені у відзиві відповідачем стосовно того, що Пенсійний фонд або його органи не наділені повноваженнями з визначення прав власності на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбавають майно вперше, суд вказує, з урахуванням наведених вище доводів, що позивачка звернулася саме до відповідача, як органу, відповідального за повернення надміру або помилкових зарахованих до бюджету коштів, вважаючи, що позивач на стадії посвідчення договору купівлі-продажу не мав обов`язку сплачувати відповідний збір.

В даній справі, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.09.2021р. номер 275506214 ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , площею 46 кв.м., яка належить їй на праві приватної власності і зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу квартири за № 1810 від 20.11.2020р. Доказів, які б стверджували протилежне та вказували на те, що позивачка придбавала житло до цього, тобто придбання вказаної квартири було здійснено нею не вперше, матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд доходить висновку, що позивачка, придбавши зазначену вище квартиру, придбала житло вперше та має пільгу у вигляді звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при укладені вказаного вище договору купівлі-продажу квартири.

За таких обставин слід дійти висновку, що за даною операцією купівлі-продажу нерухомого майна позивачем було безпідставно сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, суд звертає увагу, що матеріали даної справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивачки про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна, а також та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору.

Виходячи із встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, суд доходить висновку, що відсутність механізму перевірки саме органами ПФУ інформації про те, чи вперше особа придбала житло, не може бути підставою для відмови у поверненні їй помилково сплачених коштів у вигляді збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній справі не було доведено суду належними та допустимими доказами правомірності не вчинення ним дій, які він мав вчинити щодо повернення позивачці сплаченого при придбанні нерухомого майна збору.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись ст., ст. 2, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби в Харківській області подання про повернення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_3 ) сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5651,44 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешкає: АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір у сумі 918,00 (дев`ятсот вісімнадцять) гривень, 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 10.08.2022р.

Головуючий суддя Д.В. Григоров