Справа № 275/913/21
Суддя: Данилюк О. С.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/913/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Брусилів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2021 року інспектором роти № 3 взводу № 2 БПП в Житомирській області ДПП лейтенантом поліції Сейко Р.Б. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 573393, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень. Зі змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 17 жовтня 2021 року позивач перебував у громадському місці, а саме в приміщенні СП ( стаціонарний пост) «Клочове» без вдягнутих засобів індивідуального захисту, які б закривали рот та ніс. Позивач не визнає своєї провини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та вважає винесену постанову протиправною, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, заходив на стаціонарний пост не з власної ініціативи, а за вимогою працівника поліції, повідомивши, що його медична маска знаходиться в автомобілі.Крім того, жодних доказів вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, якими відповідач обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення, матеріали справи не містять; вчинення правопорушення зафіксовано лише в оскаржуваній постанові та іншими доказами не підтверджено. Крім того, позивач зазначив, що відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення без надання йому можливості скористатись правовою допомогою. Також вважає, що оскільки він при розгляді вказаної справи оспорював допущене порушення, відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, чого зроблено не було. З цих підстав ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 573393 від 17 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2021 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 01 грудня 2021 року судом замінено відповідача Головне Управління Національної поліції України в Житомирській області на належного відповідача - Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України.

Представницею відповідача УПП у Житомирській області ДПП Яремчук Л.М. до суду було надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представниця просила відмовити у задоволенні позовних вимог останнього. Зазначила, що позивач дійсно вчинив вказане адміністративне правопорушення у громадському місті, а саме в приміщенні стаціонарного посту «Клочове», що підтверджується відеозаписом, зафіксованим на нагрудний відеореєстратор працівника поліції, на якому ОСОБА_1 своєї провини не заперечував. Вказаним відеозаписом також підтверджується роз`яснення позивачу його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та надання можливості надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Представник відповідача вважає, що працівником поліції при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вимоги КУпАП, тому будь-які правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відсутні та її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Позивачем ОСОБА_1 було подано відповідь на відзив, за змістом якої позивач зазначив, що порушення ним правил карантину, які встановлені не у конституційний спосіб, не є підставою для адміністративної відповідальності. Крім того, вважає, що працівником поліції в оскаржуваній постанові не було зазначено пункту Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020р., який було порушено позивачем. Також вказав, що відповідачем не було здійснено безперервне фіксування розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Тому просив його позов задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Суд, вивчивши подані письмові доводи позивача та представника відповідача, викладені у позовній заяві, відзиві на позовні заяву та відповіді на відзив, дослідивши подані сторонами письмові та електронні докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підтягають з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 17 жовтня 2021 року інспектор роти № 3 взводу № 2 БПП у Житомирській області ДПП лейтенант поліції Сейко Р.Б. виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 573393, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП (а.с. 6).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 17 жовтня 2021 року ОСОБА_1 перебував в громадському місці, а саме: в приміщенні СП (стаціонарний пост) «Клочове», без вдягнутих засобів індивідуального захисту, які б закривали рот та ніс, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Частиною 2 статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, у вигляді штрафу в розмірі від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліціядіє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням п. 8 ч. 1 ст. 23 згаданого Закону поліціявідповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП ( в редакції станом на 17.10.2021) органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 44-3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»,якою з метою запобігання поширенню на території України вказаної гострої респіраторної хвороби у період з 01 серпня 2020 року по 31 березня 2022 року було запроваджено карантин на всій території України, згідно з постановами Уряду № 211 від 11.03.2020 року та № 392 від 20.05.2020 року, від 15.12.2021 року № 1336.

Відповідно до п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 17 червня 2021року на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Так, постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09 грудня 2020 року на момент вчинення адміністративного правопорушення була чинною, її норми, в контексті положень ст. 117 Конституції України, є обов`язковими для виконання усіма особами на території України, а окремі положення вказаного нормативно-правового акту, в тому числі п.п. 15 п. 3.5 неконституційними не визнавались.

За змістом ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» визначено, що громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Тому приміщення стаціонарного поста «Клочове» є громадською будівлею, а відповідно є «громадським місцем», перебування у якому під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту (респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот) є забороненим.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, факт перебування позивача в СП «Клочове» без одягнутих засобів індивідуального захисту підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, наданим представником відповідача.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Так, відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції спростовує доводи позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки інспектором патрульної поліції було виконано положення ст.ст. 279-280 КУпАП підчас фіксування адміністративного правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення із встановленням кваліфікації дій позивача відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Твердження позивача стосовно того, що інспектор патрульної поліції Сейко Р.Р. під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не дав можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки з дослідженого відео з нагрудного відеореєстратора було встановлено, що позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, проте будь-яких клопотань позивач не заявив.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 573393 від 17 жовтня 2021 року складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Тому, приймаючи вказану постанову, інспектор поліції Сейко Р.Р. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 8, п. 8 ч. 1 ст. 23, п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 44-3, ч. 1 ст. 222, ст. 251, ст. 252, ч. 4 та ч. 5 ст. 258, ст. 280 КУпАП, ст. 72, ч. 1 та ч. 2 ст. 77, ч. 1 ст. 99, п. 2 ч. 1 ст. 241, ч. 1 - ч. 2 ст. 243, ст. 244-245, ст. 246, ч. 3 та ч. 4 ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції України про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ О.С. Данилюк