Справа № 520/117/22
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

10 серпня 2022 р. справа № 520/117/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження подане представником відповідача клопотання про продовження строку на подання відзиву по справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2) (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації, ВЧ, Військова частина) про: 1) визнання протиправною бездіяльності з приводу незастосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня календарного року у період 29.01.2020р.-23.09.2021р.; 2) зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення військовослужбовця - ОСОБА_1 за період 29.01.2020р.-23.09.2021р. із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020р., 01.01.2021р. та провести виплату з урахуванням раніше здійснених платежів, -

встановив:

08.08.2022р. до суду надійшло клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі у порядку п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України, мотивоване тим, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» запроваджено воєнний стан, який наразі триває. Відповідач по справі є військовим формуванням, на яке відповідно до Конституції України покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості.

Вирішуючи по суті подане клопотання суд зазначає, що за приписами ст.236 КАС України викладені у процесуальному документі відповідача мотиви не є підставою для зупинення провадження в адміністративній справі.

Дійсний зміст п.5 ч.1 ст.236 КАС України стосується виключно випадків коли сторона - громадянин або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - громадянин перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, моментом, до якого зупиняється провадження у справі, процесуальним законом визначено не подію припинення правового режиму воєнного стану або подію завершення антитерористичної операції, а подію припинення перебування сторони - громадянина або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - громадянина, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань.

Суд не може не погодитись із твердженням відповідача про те, що з`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до закону можуть залучатись до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Утім, суд змушений звернути увагу заявника клопотання - відповідача на ту обставину, що зупинення провадження у справі на невизначений строк суперечить як закріпленому у ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, так і положеннями ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року в частині дотримання права приватної особи на справедливий суд та на ефективний засіб судового захисту.

До клопотання відповідача не приєднано жодних доказів на підтвердження обставин залучення усього без винятку особового складу Військової частини до безпосереднього ведення бойових дій.

Між тим, необхідні для вирішення спору по суті документи про грошове забезпечення військовослужбовця вже були створені у минулому як речі матеріального світу, тобто наразі реально існують, а відтак, можуть бути надані суду тими військовослужбовцями Військової частини, котрі вчиняють управлінські дії з поточного фінансового забезпечення інших діючих військовослужбовців Військової частини і не беруть щоденної безпосередньої участі у бойових зіткненнях.

Окрім того, суд змушений констатувати явну та очевидну суперечність між використаними відповідачем у тексті процесуального документу мотивами та реальними обставинами фактичної дійсності, адже відповідач подав означене клопотання засобами Електронного суду (тобто мав фізичну та технічну можливість вчинення такої процесуальної дії), але вдався до ухилення від виконання процесуального обов`язку із визнання або спростування відображених у позові обставин та подання раніше вже створених та існуючих доказів.

При цьому, жодних обґрунтувань стосовно наявності обставин, які заважають або перешкоджають виконанню процесуального обов`язку з подання до суду витребуваних ухвалою про відкриття провадження документів стосовно грошового забезпечення позивача у той же самий спосіб (за допомогою засобів Електронного суду або електронної пошти) у клопотання не наведено.

З огляду на викладене, клопотання про зупинення провадження належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 166, 236, 241-243, 256, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

1. Клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження по справі - залишити без задоволення.

2. Роз`яснити, що рішення набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя Сліденко А.В.