Справа № 440/14655/21
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/550/7/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання Байрачної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання нечинною постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.10.2021 серія ВМ №00000379 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохає суд визнати нечинною та скасувати постанову серії ВМ № 00000379 від 19.10.2021 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України.

Позов обґрунтовано тим, що Державною службою України з безпеки на транспорті винесено вищевказану постанову з порушенням закону. Так, ОСОБА_1 зазначає, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.10.2021 серія ВМ №00000379 стосовно нього накладено стягнення, як на власника транспортного засобу марки HOWO модель ZZ1257-N3641 реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вигляді штрафу у розмірі 51000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП . Як зазначено у постанові, відповідальна особа допустила рух вказаного транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР, а саме навантаження на здвоєні осі ТЗ на 59,1% (14,306 тон). Позивач вважає, що у його діях відсутній склад вищевказаного правопорушення, оскільки транспортний засіб дійсно належить йому, але згідно Договору оренди від 26.01.2021 переданий у користування ПП «ТЕХАГРОСЕРВІС». Крім того, позивач зазначає, що оскаржувана постанова не містить: підпункт п.22.5 ПДР, який саме порушено; похибку вимірювання засобу вимірювальної техніки, габаритно-вагові параметри ТЗ та вагу ТЗ; швидкість автомобіля, який рухався; що дозволяє встановити правильність вимірювання. Також позивач у своїх письмових поясненнях просив суд звернути увагу, що внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача, покладається на представника юридичної особи або належного користувача. Крім того, зафіксоване правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП вчинено під час надання господарських послуг з перевезення вантажу спеціальним суб`єктом перевізником, що підтверджується товарно-транспортною накладною та Договором оренди транспортних засобів.

Ухвалою судді від 07.06.2022 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача, адвокат Значенко С.В. в судове засідання надав клопотання в якому позов ОСОБА_1 підтримав повністю, просив суд його задовольнити, а справу слухати без участі сторони позивача.

Представник відповідача, адвокат Гонтар П.А. в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 15.07.2022 до суду надіслала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість вказаного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, встановив наступне.

19.10.2021 року о 14:08 год за адресою M-22, км 74+810, Полтавська обл., зафіксовано транспортний засіб HOWO ZZ1257-N3641 реєстраційний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 59,1 % (14,306 тон).

За результатами фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті, Савченко В.О. винесено постанову ВМ №00000379 від 19.10.2021, якою притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн (а.с.4).

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся із позовом до суду.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що транспортний засіб HOWO ZZ1257-N3641 реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого він є, відповідно до Договору оренди від 26.01.2021 та акту прийому-передачі від 26.01.2021 використовується на правах оренди Приватним підприємством «ТЕХАГРОСЕРВІС», а тому не він є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (а.с.9-10).

З цього приводу суд зазначає таке.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

1) така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння;

2) внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

3) особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Згідно з п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ №1197 від 14.11.2018, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Судовим розглядом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутні відомості про належного користувача вищевказаного транспортного засобу. Вказане також підтверджено і самим представником позивача у письмових поясненнях від 20.06.2022, де зазначено, що саме орендар зобов`язаний був звернутися до сервісного центру МВС із заявою про внесення відомостей щодо належного користувача .

До суду також не надано жодних доказів, що ПП «ТЕХАГРОСЕРВІС» зверталось особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також не надано документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Таким чином, суд уважає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є позивач ОСОБА_2 .

Щодо доводів представника позивача про застосування аналогії закону до ст. 14-3 КУпАП, а саме рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, яким визнано неконституційність положень ст. 14-1 КУпАП, суд зазначає таке.

Вказаним рішенням було встановлено порушення принципу індивідуальної визначеності, невизначеність складу адміністративного правопорушення під час притягнення до відповідальності власників, а також встановлено невідповідність положень про суб`єкта, який підлягає адміністративній відповідальності в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яким може бути як фізична так і юридична особа, положенням Загальної та Особливої частин (ст.ст. 9, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 27, 30, 31, 32 КУпАП), з яких вбачається, що суб`єктом адміністративної відповідальності є лише фізична особа.

Разом з тим, положеннями ст. 14-3 КУпАП чітко визначено, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 та ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, може бути як фізична, так і юридична особа.

Зазначена норма доповнила КУпАП згідно із законом від 11.09.2019 та є в редакції Закону № 1582-IX від 29.06.2021, тобто значно пізніше після рішення КСУ від 22.12.2010. Таким чином законодавцем враховано положення вказаного рішення та конкретизовано правопорушення, за вчинення яких може нести відповідальність юридична особа.

Крім того, Конституційний суд, мотивуючи своє рішення, зазначав, що ст. 14-1 КУпАП встановлює особливості притягнення до адміністративної відповідальності саме власників (співвласників) транспортних засобів, однак безпосередньо не визначає складу правопорушення, натомість ст. 14-3 КУпАП містить посилання на статті Особливої частини кодексу, які визначають склад правопорушення, за вчинення яких може нести відповідальність власник транспортного засобу, в тому числі юридична особа.

Таким чином, посилання позивача на рішення КСУ від 22.12.2010 є неактуальним, оскільки ст. 14-3 КУпАП є більш конкретизованою, доповнила кодекс після ухвалення рішення КСУ від 22.12.2010, на даний час не визнана неконституційною, а тому суд не може застосувати аналогію закону до цих правовідносин.

Також, суд не бере до уваги аргументи представника позивача щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 283 КУпАП з огляду на таке.

Згідно з положенями ч. 4 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з чч. 2, 3 вказаної статті постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з п. 1 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021, уповноважені поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, передбачені частинами першою - третьою статті 122 (перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал світлофора, порушення правил зупинки, стоянки, порушення установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху), та частиною першою статті 123 (порушення правил руху через залізничний переїзд, крім в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений) КУпАП (далі - адміністративні правопорушення). Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень в уповноваженому органі (підрозділі) Національної поліції України.

Із копії постанови від 19.10.2021 вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності).

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова, містить усі передбачені положеннями ст. 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП.

У матеріалах справи маються належні докази у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд уважає, що в діях позивача ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а тому складання постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності є правомірним.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем під час розгляду справи були надані належні та допустимі докази, які свідчать про обґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, позивач не довів, а матеріали справи не містять відомостей, які б спростували факти, встановлені в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення, та надали б суду підстав дійти висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Згідно п.1 ч.3 вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.10.2021 серія ВМ №00000379 без змін.

Керуючись ст.ст. 77, 94, 241-246, 250-251, 268-272, 286, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання нечинною постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.10.2021 серія ВМ №00000379 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України залишити без задоволення.

Залишити без змін постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 19.10.2021 серія ВМ №00000379 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті (службова адреса: пр.-т Перемоги, 14 м. Київ, п/і 01135).

Представник відповідача адвокат Гонтар Поліна Анатоліївна (адреса: вул. Рішельєвська, 19 м. Херсон, п/і 73000, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000043 від 30.01.2022).

Суддя С. А. Оболєнська