Справа № 138/1320/22
Суддя: Холодова Т. Ю.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/1320/22
Провадження №:2-а/138/20/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Холодової Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,

представника позивача адвоката Андрейчука О.М.,

представника відповідача Романюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в режимі відеоконференцзв`язку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Могилів-Подільський» ІНФОРМАЦІЯ_4 (м. Могилів-Подільський) Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Андрейчук О.М. звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах ОСОБА_1 з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.05.2022 громадянці Республіки Молдова ОСОБА_1 прикордонною службою на території міжнародного пункту пропуску «Сокиряни» було відмовлено у в`їзді в Україну та проставлено в паспорті штамп «№ 079/3 - Заборона в`їзду в Україну терміном на три роки до 31.12.2024». Заборона в`їзду в Україну була спричинена несплатою позивачем штрафу згідно винесеної відносно неї Постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.12.2021 за порушення термінів перебування іноземців на території України. При цьому позивач пояснила інспектору, що штраф сплатила вчасно, однак квитанції при собі не мала. Пізніше 05.05.2022 позивач звернулась до відділу прикордонної служби «Сокиряни» з квитанцією про сплату штрафу від 17.12.2021, де їй було повідомлено, що через кілька тижнів вона може повторно спробувати перейти кордон. Однак, 29.05.2022, коли ОСОБА_1 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський- Отач» підійшла до інспектора прикордонної служби для з`ясування можливості в`їзду в Україну інспектор прикордонної служби виніс відносно неї оскаржувану Постанову про накладення адміністративного стягнення ПдРУ № 031744, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 203-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення в розмірі 1700 грн. Також позивачу було вручено Рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю від 29.05.2022 з проставленням в її паспорті штампу «№ 082/040 - Заборонено в`їзд в Україну терміном на 10 років до 29.05.2032». Вказана постанова була винесена за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що остання після заборони в`їзду з 04.01.2022 по 31.12.2024 ДПСУ 31 (Чернівецьким) прикордонним загоном намагалась ввійти на територію України з використанням паспорту громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон. Представник позивача вважає, що вказана вище постанова про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованою та винесена з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню. Представник позивача зазначає, що про існування рішення про заборону в`їзду в Україну до 31.12.2024 позивач дізналася зі змісту Постанови № 031744 від 29.05.2022. Крім того під час винесення вказаної постанови не були вирішені клопотання, не досліджувались докази та не були заслухані особи, які могли взяти участь у розгляді справи. Також постанова виносилась без залучення перекладача та позивачу не було надано можливості надати додаткові пояснення, скористатись правовою допомогою та ознайомитись з матеріалами справи. Як зазначає представник позивача, рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю від 29.05.2022 також винесено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки його підставою слугувала наявність попереднього незаконного рішення про заборону в`їзду в Україну. За таких підстав представник позивача просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ПдРУ № 031744 від 29.05.2022 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки Молдови ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 20.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено її до судового розгляду та надано відповідачу строк для надіслання відзиву на позовну заяву і усіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

28.07.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що посадові особи 24 прикордонного загону під час винесення оскаржуваної постанови діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, в тому числі Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Твердження позивача про те, що станом на 29.05.2022 їй не було відомо про наявність рішення про заборону в`їзду в Україну є неправдивим та вказується з метою введення суду в оману, оскільки в рішенні від 02.05.2022 про відмову в перетині державного кордону зазначено підстави такої відмови, а також наявний підпис позивача про отримання його другого примірника. При цьому вказане рішення станом на 29.05.2022 позивачем не було оскаржено та не скасовано, а тому діяло і підлягало обов`язковому виконанню. Разом з тим, усвідомлюючи факт наявності не скасованого рішення про заборону на в`їзд в Україну, позивач вчинила умисне його невиконання та 29.05.2022 пройшла прикордонний контроль на напрямку «вихід» з Республіки Молдова МнПП «Отач» та прибула на проходження прикордонного контролю на напрямку «вхід» в Україну в МнПП «Могилів-Подільський», чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 203-1 КУпАП. Щодо твердження позивача про те, що 29.05.2022 вона прибула на пункт пропуску «Могилів-Подільський-Отач» з метою з`ясування можливості в`їзду в Україну без наміру перетинати державний кордон, представник відповідача зазначає, що Законом України «Про звернення громадян» передбачено порядок отримання інформації стосовно наявності обмежень в перетині державного кордону України, а тому у позивача не було жодної необхідності в тому, щоб здійснювати спробу перетину державного кордону для отримання такої інформації. Також, твердження представника позивача щодо допущених процесуальних порушень під час винесення оскаржуваної постанови не відповідають дійсності, оскільки відповідно до Акту про ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченим ст. 268 КУпАП від 29.05.2022, складеного уповноваженою особою підрозділу охорони державного кордону, ОСОБА_1 під підпис повідомлено та роз`яснено усі її права, в тому числі і право на перекладача та захисника, від яких вона відмовилась та вказала, що володіє молдавською та українською мовами. При цьому позивачем було надано письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ст. 203-1 КУпАП відносно неї, згідно яких вона вину визнала та вказала, що метою прибуття до пункту пропуску був саме перетин державного кордону України. Більше того, в процесуальних документах, які були надані на підпис позивачу не міститься жодної відмітки про незгоду з їх складанням чи нерозуміння їх змісту. Про визнання вини позивачем та згода її з притягненням до адміністративної відповідальності свідчить і той факт, що вона безпосередньо після винесення постанови добровільно сплатила штраф в розмірі 1700 грн., про що надала квитанцію від 29.05.2022. За вказаних обставин у уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону 24 прикордонного загону не було об`єктивних можливостей для неприйняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в її паспорті не було проставлено штемпеля «Анульовано» рішення про заборону на в`їзд до України, також відповідну інформацію не було вилучено з бази даних Гарт-1/П по індексу «Д». При цьому, згідно вимог п. 8.1 Інструкції № 1564-11 факт оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії. Лише 17.06.2022 начальником 31 прикордонного загону винесено постанову про скасування заборони в`їзду ОСОБА_1 , яку прийнято 31.12.2021 у зв`язку з тим, що 15.06.2022 до підрозділу надійшла квитанція про сплату штрафу, про що внесені дані до бази Даних Державної прикордонної служби. За викладених обставин, на думку представника відповідача, оскаржувана постанова є законною, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

10.08.2022 в судовому засіданні представник позивача адвокат Андрейчук О.М. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що зі слів позивача йому відомо, що остання 29.05.2022 умислу на перетин кордону в напрямку України не мала, прибула на пункт пропуску з метою з`ясувати чи може вона вже перетнути кордон в напрямку України, оскільки штраф нею сплачений. Підтвердив, що у паспорті позивача, який вона надавала у пункті пропуску 29.05.2022, був наявний штамп від 02.05.2022 «Заборонено в`їзд в Україну терміном на три роки до 31.12.2024», а також те, що у позивача була відсутня інформація про скасування рішення про заборону їй в`їзду на територію України від 31.12.2021. Підтвердив, що квитанцію про сплату позивачем штрафу від 17.12.2022 на виконання Постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення ЗхРУ № 004769 від 12.12.2021 остання направила до уповноваженого органу вже після звернення до суду з даним позовом. Додав, шо позивач не ставила підпис в документах, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, проте клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи не заявляв, хоча суд роз`яснив представнику позивача таке його право.

Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні просив залишити позов без задоволення з підстав, викладених в відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що 29.05.2022 позивач прибула на пункт пропуску саме з метою перетину державного кордону, оскільки чинним законодавством будь-яка інша мета перебування на пункті пропуску не передбачена. Зважаючи на те, що у позивача в паспорті був наявний штамп про заборону в`їзду в Україну до 31.12.2024, інспектор прикордонної служби не мав альтернативних заходів, окрім як здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення та за наслідками розгляду прийняти відповідне рішення. Розгляд справи відбувся відповідно до вимог чинного законодавства, позивач була опитана, їй роз`яснено її права в присутності свідків, подані рапорт та пояснення інспекторів віпс «Могилів-Подільський» впс «Могилів-Подільський». При цьому в присутності свідків позивач відмовилась від послуг адвоката та підтвердила, що вільно володіє в тому числі українською мовою. Про те, що позивач прямувала саме в Україну свідчать і її письмові пояснення. Квитанцію ж про сплату позивачем штрафу, що стало підставою для скасування 17.06.2022 заборони в`їзду позивачу в Україну, надійшла лише 15.06.2022, що ще раз доводить про її умисел 29.05.2022 саме на перетин державного кордону України, а не отримання інформації щодо можливості такого перетину.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про залишення позову без задоволення з таких підстав.

Суд встановив, що 29.05.2022 інспектор прикордонної служби 1 категорії віпс «Могилів-Подільський» Дубовий О.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення ПдРУ № 031744, якою громадянку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 203-1 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

В даній постанові інспектор прикордонної служби 1 категорії віпс «Могилів-Подільський» Дубовий О.О. встановив, що 29.05.2022 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський-Отач» на напрямку «вхід в Україну» виявлена громадянка Республіки Молдова ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка умисно не виконала рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну, а саме після заборони в`їзду з 04.01.2022 - 31.12.24 ДПСУ 31 (Чернівецьким) прикордонним загоном намагалась ввійти в Україну з використанням паспорта громадянина Республіки Молдова для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданим 30.12.2020 - 30.12.2030 ASP.

Також, 29.05.2022 інспектором прикордонної служби 1 категорії віпс «Могилів-Подільський» Дубовим О.О. винесено рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» з причини того, що у ОСОБА_1 є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну з 04.01.2022 до 31.12.2024 ініційоване 31 (Чернівецьким) прикордонним загоном.

29.05.2022 в паспорті громадянки Республіки Молдова ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 проставлено штемпель за № 082/040 «Заборонено в`їзд в Україну» терміном на 10 років до 29.05.2032.

Підставою для порушення вказаної справи стало наступне.

12.12.2021 начальником 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Сокиряни» 1 категорії (тип Б) старшим лейтенантом Д.Іванюком було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ЗхРУ № 004769, якою громадянку ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Згідно копії квитанції № 0.0..1 ОСОБА_1 сплатила вказаний штраф 17.12.2021.

Разом з тим, 02.05.2022 начальником 3-ї групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Сокиряни» (тип Б) лейтенантом ОСОБА_6 відносно громадянки Республіки Молдова ОСОБА_4 прийнято рішення про відмову у перетині державного кордону на в`їзд в Україну з причин того, що відносно неї є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в паспорті громадянки Республіки Молдова ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 проставлено штемпель за № 079/3 «Заборонено в`їзд в Україну» терміном на 3 роки до 31.12.2024.

Обґрунтовуючи позов, представник позивача фактично посилається на те, що, оскільки штраф, призначений постановою про накладення адміністративного стягнення від 12.12.2021 в розмірі 1700 грн. позивач сплатила вчасно 17.12.2021, однак не подала квитанцію до уповноваженого органу та не мала умислу на перетин кордону в напрямку України, а лише хотіла отримати інформацію щодо такої можливості, тому рішення щодо неї про заборону в`їзду в Україну є незаконним, що свідчить про відсутність підстав для винесення оскаржуваної постанови.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон 3773-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного закону іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно з абз. 7 ч. 1 ст. 13 Закону 3773-VI в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

Порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства визначено Інструкцією про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства затвердженою наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 946 від 05.12.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1564/20302 (далі - Інструкція № 1564).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3, 2.4 вказаної Інструкції рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю (далі - рішення про заборону в`їзду в Україну) приймається органом охорони державного кордону в разі, зокрема, якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну;

Рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю приймається органом охорони державного кордону відповідно до частини третьої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" строком на три роки. Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на десять років приймається відповідно до частини третьої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" стосовно іноземців, яких уповноваженою посадовою особою органу (підрозділу) охорони державного кордону притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 203-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за умисне невиконання рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну.

У разі виявлення в пункті пропуску службовою особою Державної прикордонної служби України іноземця, якому уповноваженим органом заборонено в`їзд в Україну, але в паспортному документі якого відмітки «Заборонено в`їзд в Україну терміном на...» немає, уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону проставляє таку відмітку із зазначенням терміну, вказаного в базі даних осіб, яким заборонено в`їзд в Україну.

Враховуючи викладені вище норми, зважаючи на те, що ОСОБА_1 12.12.2021 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. та у зв`язку з неповідомленням останньою про сплату вказаного штрафу, уповноваженим органом прикордонної служби було прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки відносно громадянки Республіки Молдова ОСОБА_2 . Відмітку про таке рішення було проставлено в паспорті ОСОБА_1 02.05.2022 в Міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Сокиряни» 31 прикордонного загону.

За наявності таких обставин, враховуючи намір ОСОБА_1 перетнути кордон, 02.05.2022 інспектором прикордонної служби було прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в`їзд в Україну. Другий примірник даного рішення був вручений громадянці Республіки Молдова ОСОБА_2 , про що свідчить її підпис ньому.

Вказане в сукупності свідчить про відсутність підстав вважати, що станом на 29.05.2022 ОСОБА_1 не було відомо про існування щодо неї нескасованого рішення про заборону в`їзду в Україну. Більше того, і в судовому засіданні представник позивача підтвердив, що у паспорті позивача, який вона надавала у пункті пропуску 29.05.2022, був наявний штамп від 02.05.2022 «Заборонено в`їзд в Україну терміном на три роки до 31.12.2024», а також те, що у позивача була відсутня інформація про скасування рішення про заборону в`їзду на територію України до 31.12.2024.

При цьому згідно п. 8.1 Інструкції № 1564 іноземець, якому органом охорони державного кордону заборонено в`їзд в Україну, має право оскаржити відповідне рішення до регіонального управління Державної прикордонної служби або до суду. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії.

Суд погоджується з твердженням представника відповідача, що інформацію про скасування рішення уповноваженого органу чи особи позивач мала право отримати, шляхом звернення з відповідним письмовим запитом, а будь-яких інших підстав перебування осіб у пункті пропуску, окрім як перетин державного кордону, чинне законодавство не передбачає.

Проте суд відхиляє посилання представника позивача як на підставу для відмови у задоволенні позову те, що позивач під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності вину визнала, про що зокрема свідчить і сплата нею штрафу29.02.2022 згідно квитанції № 61821179, оскільки сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення та сплата штрафу не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено в позовній заяві.

Проте, суд зважає на те, що квитанція про сплату позивачем штрафу від 17.12.2021 на виконання постанови від 12.12.2021 ЗхРУ № 004769 була отримана уповноваженим органом 15.06.2022 (а.с. 11-13), тобто вже після звернення позивача до суду з даним позовом, що стало підставою для скасування 17.06.2022 заборони в`їзду позивачу в Україну, що прийнято постановою від 31.12.2021. Вказані обставини визнав в судовому засіданні і представник позивача. Більше того, в постанові від 12.12.2021 ЗхРУ № 004769 позивачу було роз`яснено порядок та орган, якому слід направити квитанцію про сплату штрафу (а.с. 11-12).

Таким чином позивач суд вважає, що позивач достеменно знала про відсутність у уповноваженого органу підстав для скасування заборони в`їзду позивачу в Україну станом на 29.05.2022. Разом з тим, не приймаючи будь-яких дій щодо оскарження вказаного вище рішення від 02.05.2022, достовірно знаючи про існування відносно неї заборони щодо в`їзду на територію України до 31.12.2024, ОСОБА_5 29.05.2022 прибула на пункт пропуску «Могилів-Подільський-Отач» саме з наміром в`їзду на територію України, що свідчить про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 203-1 КУпАП, якою передбачена відповідальність за умисне невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 23 Закону 3773-VI передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили кримінальні, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 278, 279 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2022 відносно ОСОБА_1 було винесено оскаржувану постанову. Згідно постанови обставиною, яка пом`якшує відповідальність є щире розкаяння особи. Також зміст постанови доведено до відома особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на зрозумілій їй мові та отримано її копію, при цьому перекладач не залучався, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на постанові.

При цьому в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ст. 203-1 КУпАП № 262/-/2022 стосовно громадянки Республіки Молдова ОСОБА_1 наявні письмові пояснення ОСОБА_1 щодо обставин скоєння адміністративного правопорушення та Акт ознайомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст. 286 КУпАП (а.с.86, 89). З вказаних документів вбачається, що ОСОБА_1 володіє українською мовою, бажання скористатись послугами перекладача та захисника не мала, свою вину у скоєному правопорушенні визнала, наміру оскаржувати постанову по справі не висловила, дала пояснення, що вирішила перетнути кордон України. (а.с.86, 89).

Вказаними доказами спростовуються посилання представника позивача на процесуальні порушення під час винесення оскаржуваної постанови, які полягають у незалученні перекладача та захисника, а також не дослідженні доказів та не врахуванні пояснень позивача, а тому не має підстав вважати, що відповідачем порушено вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Крім того, посилання представника позивача на його звернення до суду з позовом про скасування рішення відносно ОСОБА_1 про відмову у перетинанні кордону України правового значення при вирішенні даної справи не мають, оскільки провадження в даній справі відкрито 11.07.2022, а станом на час винесення оскаржуваної постанови 29.05.2022 рішення скасовано не було. При цьому, як зазначалось вище, факт оскарження такого рішення не зупиняє його дії.

Частинами 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених вище обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 9 ч. 1, 13 ч. 1, абз. 7, ч. 3, 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкцією про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства затвердженою наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 946 від 05.12.2011, ст.ст. 203-1, 278, 279 КУпАП, ст.ст. 77, 90, 241, 243-246, 271, 286 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Залишити постанову інспектора прикордонної служби 1 категорії віпс «Могилів-Подільський» Дубового О.О. про накладення адміністративного стягнення ПдРУ № 031744 від 29.05.2022 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби «Могилів-Подільський» ІНФОРМАЦІЯ_4 (м. Могилів-Подільський) Державної прикордонної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: 1031 САУТ ИСТ 106 АВЕНЮ АППАРТМЕНТ К ПОРТЛАНД ОРЕГОН 97216 США.

Представник позивача: адвокат Андрейчук Олександр Михайлович, місце знаходження: вул. Дністрянського, 45, м. Ужгород, Закарпатська область, адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідач: Відділ прикордонної служби «Могилів-Подільський» ІНФОРМАЦІЯ_4 (м. Могилів-Подільський) Державної прикордонної служби України, місце знаходження: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_2.

Суддя: Т.Ю. Холодова