Справа № 280/12985/21
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 серпня 2022 року Справа № 280/12985/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Артоуз О.О розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпласт-ЗП" (69071, Запорізька область, місто Запоріжжя, провулок Тавричний, будинок 5, ) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, місто Запоріжжя, проспект Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліпласт-ЗП" (далі - позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі - відповідач), відповідно до якого позивач просить суд скасувати податкові повідомлення рішення від 16.08.2021 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 626 034,25 грн., в т.ч. 542 401,00 грн. податку на прибуток та 83 633,25грн. штрафних санкцій та від 16.08.2021 № про збільшення грошового зобов`язання з ПДВ на 753 335,00 грн., в т.ч. 302 668,00 грн. ПДВ та 150 667,00 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення є безпідставними, оскільки винесені за результатом позапланової перевірки, яка проведена без наявних правових підстав, а висновки акту перевірки ґрунтуються виключно на припущеннях, не відповідають фактичним обставинами справи та не підтверджені жодними доказами.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 08 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 03 березня 2022 року.

У зв`язку з введенням військового стану на території України розгляд справи, призначений на 03 березня 2022 року знято з розгляду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2022 на підставі розпорядження керівника апарату суду справу №280/12985/21 передано на розгляд судді Артоуз О.О.

Ухвалою від 08 червня 2022 року прийнято до свого провадження справу № 280/12985/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліпласт-ЗП» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень. Призначено підготовче судове засідання на 30 червня 2022 року.

Протокольною ухвалою суду від 30 червня 2022 року підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті на 18 липня 2022 року.

18 липня 2022 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду відзив, у якому зазначив, що Актом перевірки встановлені обставини, які свідчать про неможливість (нереальність) придбання товарів позивачем у контрагентів постачальників ТОВ «САН-ФЛОРІН ГРУП» та ТОВ «ТОРГОВА ФІРМА САТУРН», у зв`язку з тим, що вони не мають власних або орендованих основних фондів, приміщень, відсутні необхідні трудові ресурси. Окрім того, ці контрагенти здійснювали штучне формування податкового кредиту один одному по ланцюгам постачання, що свідчить про викривлення ними показників податкової звітності. Також відповідач зазначає, що позапланова перевірка проведена на підставі пп. 78.1.1. п. 78.1 ст.78 ПКУ у зв`язку з тим, що ним отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків податкового законодавства, а надані пояснення платником податків не спростували цю інформацію. Також відповідач вважає, що перевірка проведена за наявності правових підстав, а саме: право на проведення позапланової перевірки надано відповідно до абз. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» у зв`язку з включенням контрагентів позивача до переліку ризикових платників податків. Також відповідач заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що висновки Акту перевірки щодо діяльності позивача, податковий орган здійснив виключно з аналізу діяльності його контрагентів та контрагентів по ланцюгу постачання, а не з аналізу діяльності самого позивача, суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у періоді, що перевірявся. Також позивач зазначає, що податкова інформація, на яку посилається відповідач носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні процесуального Закону. Окрім того, ця інформація є неоднозначною та викликає обґрунтовані сумніви щодо належності висновків та можливості їх використання. Також позивач зазначає, що якщо певні порушення податкового законодавства, на які посилається податкова інформація і мали місце, то негативні наслідки повинні бути застосовані саме до суб`єктів господарювання, які їх допустили та, враховуючи індивідуальний характер юридичної відповідальності, не можуть бути застосовані до позивача. Позивач наполягає на відсутності правових підстав для проведення позапланової перевірки, оскільки отримана податкова інформація стосується його контрагентів, не містить інформації про позивача та операції цих контрагентів з позивачем, відповідь на запит контролюючого органу була надана, в якій, серед іншого, зазначено та обґрунтовано невідповідність складеного письмового запиту вимогам законодавства, у зв`язку з чим, це не може породжувати будь-яких негативних наслідків, у тому числі не надає право контролюючому органу на проведення перевірки. Також у відповіді позивач зазначив про відсутність будь-якої інформації про внесення безпосередньо позивача чи його контрагентів до переліку ризикових платників податків, та ненадання доказів на підтвердження цього суду.

Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

Аналізуючи заявлене відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Так, відповідно до пп.56.19 ст. 56 ПКУ, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження.

Днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пп. 56.17.3 п. 56.17 ст. 56 ПКУ є день отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження.

За результатом розгляду скарги, 18.11.2021 року позивач отримав рішення ДПС України від 09.11.2021р.

До суду за захистом порушених прав позивач звернувся 01.12.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тобто в межах встановленого пп.56.19 ст. 56 ПКУ строку, що спростовує твердження відповідача про пропуск строку на звернення до суду.

Таким чином, підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду не має.

У постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому такими підставами позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Враховуючи, що позовна заява містить такі підстави як порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, суд надає їм оцінку в першу чергу.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення.

При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Відповідач зазначає, що перевірка була проведена на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України з урахуванням абзацу 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок».

Відповідно до пп. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється з підстав отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

В свою чергу, абз. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 №89 скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 р. № 568-IX).

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки за сукупності таких умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Таким чином, для вирішення питання правомірності проведення відповідачем позапланової перевірки та наявності правових підстав для її проведення, підлягають перевірці та оцінці такі обставини, як: чи отримана податковим органом перед початком перевірки інформація, яка б свідчила про порушення саме позивачем податкового законодавства, чи надав позивач відповідь на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу та чи формувався податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг з контрагентами саме із переліку ризикових платників податків.

Позивач, обґрунтовуючи свою правову позицію щодо відсутності підстав для проведення перевірки послався на те, що відповідно до Постанови КМУ від 03.02.2020р. №89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» коло юридичних осіб, на яких до завершення карантину можуть поширитися такі перевірки, звужено до тих, хто потрапив до «переліку ризикових платників податку». Враховуючи, що у позивача відсутня інформація щодо віднесення його та його контрагентів до переліку ризикових платників податків, не підтверджена така інформація й Відповідачем у відзиві та не надано цьому відповідних доказів, тому у відповідача були відсутні підстави для проведення позапланової перевірки.

Відповідач в обґрунтування правомірності проведення позапланової перевірки посилається на те, що ним отримана податкова інформація, що свідчить про порушення позивачем податкового законодавства, а також тим, що на запит податкового органу позивачем надані пояснення, які не спростовують таку податкову інформацію про здійснення господарських взаємовідносин з підприємствами, які включені до переліку ризикових платників податків. На підтвердження наявності правової підстави проведення позапланової перевірки, відповідач надав копію узагальненої податкової інформації щодо ТОВ «Торгова фірма «Сатурн» та копію результатів опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Сан-Флорін Груп».

Відповідно до статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, з наданих відповідачем доказів та обґрунтувань не вбачається доказів включення позивача або ТОВ «Торгова фірма «Сатурн» та ТОВ «Сан-Флорін Груп» до переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, щоб свідчило про наявність правових підстав для проведення позапланової перевірки з врахуванням вимог пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України та абз. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021р. №89.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Поліпласт-ЗП» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Сан-Флорін Груп» у серпні 2019 року, з ТОВ «Торгова Фірма «Сатурн» у вересні 2020 року, при визначенні показників з податку на додану вартість та показників фінансової звітності за 2019 та 2020 роки, з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємств.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем складено Акт від 13.07.2021 №6192/08-01-07-05/35802886, на підставі якого прийняті податкові повідомлення рішення:

1) ППР від 16.08.2021 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 626 034,25 грн., в т.ч. 542 401,00 грн. податку на прибуток та 83 633,25 грн. штрафних санкцій;

2) ППР від 16.08.2021 № про збільшення грошового зобов`язання з ПДВ на 753 335,00 грн., в т.ч. 302 668,00 грн. ПДВ та 150 667,00 грн. штрафних санкцій.

За висновками Акту перевірки, податковий орган вважає, що ним встановлені обставини, які свідчать про неможливість (нереальність) придбання товарів позивачем у контрагентів постачальників ТОВ «Сан-Флорін Груп» та ТОВ «Торгова Фірма «Сатурн» та, як наслідок, допущені наступні порушення:

1) абз. 8 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996 ХІV (із змінами та доповненнями), п. 5 П(С)БО №15 «Дохід», п. 5 П(С)БО №11 «Зобов`язання», п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до зниження податку на прибуток підприємства;

2) п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200,2 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету.

Такий висновок ґрунтується на тому, що зазначені контрагенти не мають власних або орендованих основних фондів, приміщень, відсутні також необхідні трудові ресурси, аналізом Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено отримання ними послуг оренди транспортних засобів, послуг з опалення, водо та теплопостачання, зв`язку. Також за зазначеними контрагентами не зареєстроване право власності на нерухоме майно. Окрім того, податковий орган зазначає, що встановлено викривлення показників податкової звітності та маніпулювання цією звітністю всіма контрагентами по ланцюгу постачання, якими здійснене штучне формування податкового кредиту один одному по всьому ланцюгу.

Однак, суд не може погодитися з такими висновками.

Судом встановлено, що позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Сан-Флорін Груп» у серпні 2019 та з ТОВ «Торгова Фірма «Сатурн» у вересні 2020.

Визначення господарської діяльності визначено в пункті 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Так, пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 13 ПК України, об`єктом оподаткування є:

прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Базою оподаткування, відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України, є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. (п. 198.6 ст. 198 ПКУ).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що господарські операції для визначення податкового кредиту та для обрахунку об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до договору купівлі продажу №190819 від 19.08.2019 у ТОВ "Сан-Флорін Груп" (продавець) зобов`язується передати у власність покупця, а ТОВ "Поліпласт- ЗП" (покупець) прийняти й оплатити на умовах викладених у договорі теплоізоляційні та гідроізоляційні матеріали.

Актом перевірки встановлено, що ТОВ "Сан-Флорін Груп" були зареєстровані по даним операціям податкові накладні. ТОВ «Поліпласт- ЗП» включив до податкового кредиту за серпень 2019 року суму за даними операціями, яка відповідає даним податкової декларації з ПДВ за серпень 2019р. та даним Єдиного реєстру податкових накладних. Також до перевірки були надані видаткові накладні. В бухгалтерському обліку господарська операція відображена відповідним проводками. Розрахунки проведені у безготівкові формі, кредиторська заборгованість відсутня.

Відповідно до Договору купівлі продажу №1409.20 від 14.09.2020, ТОВ «Торгова фірма Сатурн» зобов`язується передати у власність покупця, а ТОВ "Поліпласт- ЗП" (покупець) прийняти й оплатити на умовах викладених у договорі теплоізоляційні та гідроізоляційні матеріали.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Торговою фірмою Сатурн» були зареєстровані по даним операціям податкові накладні. ТОВ «Поліпласт- ЗП» включив до податкового кредиту за жовтень 2020 року суму за даними операціями, яка відповідає даним податкової декларації з ПДВ за жовтень 2020 року та даним Єдиного реєстру податкових накладних.

Також до перевірки були надані видаткові накладні. В бухгалтерському обліку господарська операція відображена відповідним проводками. Розрахунки проведені у безготівкові формі, кредиторська заборгованість відсутня.

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХIV від 16.07.1999 року, підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Згідно із частиною другою статті 3 Закону №996-ХIV, на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту, а також для віднесення в обліку платника податків таких витрат для подальшого їх врахування у показниках фінансової звітності наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Реальність здійснення господарської операції з ТОВ «Сан Флорін Груп» підтверджується Договором купівлі-продажу товарів №190819 від 19.08.2019, видатковими накладними від 29.08.2019 та 30.08.2019, ТТН від 29.08.2019, ТТН від 30.08.2019, договором найму (оренди) транспортного засобу, штатним розписом ТОВ "Поліпласт - ЗП", платіжним дорученням.

Сировина закуплена у ТОВ «САН-ФЛОРІН ГРУПП» використана ТОВ «Поліпласт ЗП» для здійснення власної господарської діяльності з метою подальшого виготовлення теплогідроізоляції «Поліпласт-М» та «Поліпласт-П» згідно ДСТУ Б В.2.6.-187:2013 Теплогідроізоляція монолітна пінополіуретанова, що напилюється.

Сировина була використана на зазначені цілі, що підтверджується рухом сировини зі складу на виробництво ТТН №401 від 30.08.2019, ТТН №478 від 30.09.2019, ТТН №480 від 01.10.2019, ТТН №481 від 02.10.2019) та видатковими накладними на переміщення сировини.

Виготовлений з отриманої сировини теплогідроізоляційний матеріал було використано у подальшій господарській діяльності, що підтверджується Дозволом №370.16.23 на виконання роботи підвищеної небезпеки, Договором підряду №56619 від 24.07.2019 з «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградській хімічний завод», актом приймання виконаних будівельних робіт №1 від 30.08.2019, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2019р., платіжним дорученням №34447 від 30.07.2019 та №36317 від 17.09.2019, Договором підряду №582919 від 23.09.2019 з «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградській хімічний завод», актом приймання виконаних будівельних робіт №1 від 30.10.2019, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2019р., платіжним дорученням № 39865 від 17.12.2019 та № 40166 від 23.12.2019, Договором підряду №583019 від 23.09.2019 з «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградській хімічний завод», актом приймання виконаних будівельних робіт №1 від 29.11.2019, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2019р., платіжними дорученнями № 2098 від 01.10.2019 та № 40557 від 10.01.2020.

Реальність здійснення господарських операцій з ТОВ «Торгова фірма Сатурн» підтверджується Договором купівлі-продажу товарів № 1409.20 від 14.09.2020, видатковими накладними від 16.09.2020 та 17.09.2020, штатним розписом ТОВ «Поліпласт ЗП», платіжним дорученням, ТТН від 16.09.2020, ТТН від 17.09.2020

Сировина закуплена у ТОВ «Торгова фірма Сатурн» використана ТОВ «Поліпласт ЗП» для здійснення власної господарської діяльності з метою подальшого виготовлення теплогідроізоляції «Поліпласт-М», та «Поліпласт-П» згідно ДСТУ Б В.2.6.-187:2013 Теплогідроізоляція монолітна пінополіуретанова, що напилюється.

Сировина була використана на зазначені цілі, що підтверджується рухом сировини зі складу на виробництво (ТТН від 17.09.2020, від 18.09.2020, від 05.10.2020, від 06.10.2020, від 26.10.2020, від 27.10.2020) та видатковими накладними на переміщення сировини.

Виготовлений з отриманої сировини теплогідроізоляційний матеріал було використано у подальшій господарській діяльності, що підтверджується Дозволом №370.16.23 на виконання роботи підвищеної небезпеки, Договором на виконання робіт № 534620 від 27.07.20 з «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградській хімічний завод»

- акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 16.09.2020, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020р., платіжними дорученнями №11069 від 06.08.2020 та №89 від 21.09.2020, Договором на виконання робіт № 534720 від 27.07.2020 з «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградській хімічний завод», актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 16.09.2020, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020р., платіжними дорученнями № 11070 від 06.08.2020 та №88 від 21.09.2020, Договором підряду № 551920 від 10.09.2020 з «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградській хімічний завод», актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 26.10.2020, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020р., платіжним дорученням №12505 від 15.10.2020, Договором на виконання робіт № 557820 від 09.10.2020 з «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградській хімічний завод», актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 16.11.2020, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2020р., платіжними дорученнями №512 від 29.10.2020 та №13950 від 23.12.2020.

Таким чином, фактичне виконання господарських операцій між ТОВ "Поліпласт - ЗП" та ТОВ "Сан-Флорін Груп", а також з ТОВ «Торгова фірма Сатурн» підтверджено як договорами купівлі - продажу, так і належним чином оформленими первинними документами, складеними в процесі виконання цих договорів, які у повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники, а також підтверджують подальше використання отриманого товару у власній господарській діяльності для досягнення економічних цілей та отримання прибутку.

Посилання в акті на неможливість виконання зазначеними контрагентами операції з придбання та подальший відпуск товарів наявним трудовим ресурсом та відсутньою матеріально технічної бази, є необґрунтованим та таким, що ґрунтується на припущеннях, оскільки відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.

Також висновки відповідача ґрунтуються на даних податкової інформації щодо контрагентів, а не з аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у періоді, що перевірявся, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання договору за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем (постанова Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №804/9072/16).

Необхідно зауважити, що залучення ресурсів для постачання товарів для ТОВ «Поліпласт-ЗП» могло відбуватись без оформлення трудових відносин з працівниками та без укладання відповідних цивільно-правових договорів щодо придбання товарів. У такому разі може йти мова про порушення контрагентами позивача вимог законодавства при оформленні відносин з отримання певних ресурсів.

Надаючи оцінку висновкам Акту перевірки на відсутність факту реального походження (виробництва або ввезення на митну територію України) товарів, придбаних ТОВ "Поліпласт - ЗП" у зазначених контрагентів, необхідно враховувати, що наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами.

Всі надані товариством до перевірки документи підписані відповідальними посадовими особами та скріплені печатками юридичних осіб, крім того, містять інші відомості та реквізити, наявність яких визнана обов`язковою частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Оцінюючи доводи Акту перевірки щодо неналежного оформлення придбання товарів між контрагентами позивача по ланцюгу постачання до його придбання безпосередньо позивачем, необхідно зазначити, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента. Судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність позивача щодо такої поведінки його контрагентів та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудового ресурсу для самостійного виконання договірних зобов`язань або неподання ним звітності, або не нарахування та не виплата заробітної плати своїм працівникам, або неналежне оформлення власних господарських операцій з іншими контрагентами тощо. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то, враховуючи індивідуальний характер юридичної відповідальності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо такого контрагента, адже законом іншого не передбачено.

Отже, на момент здійснення господарських операцій з придбання товарів у зазначених контрагентів, всі учасники операцій перебували на обліку в податкових органах, були зареєстровані платниками ПДВ, фактичні дані, зазначені в ЄРДПОУ (юридичні адреси, керівники, підписанти тощо) відповідали даним, зазначений у договорах. Господарські операції з зазначеними контрагентами фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій. Господарські операції спричинили реальні зміни майнового стану у ТОВ «Поліпласт ЗП», отриманий товар використаний у власній подальшій господарській діяльності, економічний ефект отриманий, цілі для яких використанні отриманий товару відповідають статутним завданням ТОВ «Поліпласт ЗП».

Окрім того, контрагенти належним чином зареєстрували податкові накладні, реєстрація який не була зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ, що безумовно свідчить про те, що у податкового органу не було жодних претензій як до господарської операції так і до її учасників.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку №1165 (постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 №1165) передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Таким чином, сам факт реєстрації податкової накладної надає отримувачу товару/послуги бути впевненим, що його контрагент не відповідає жодному критерію ризиковості, а господарська операція є безпечною.

Отже, висновки відповідача щодо діяльності позивача, податковий орган здійснив виключно з аналізу діяльності його контрагентів та контрагентів по ланцюгу постачання, а не з аналізу діяльності самого суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст. 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідач не надав будь-яких доказів вини ТОВ «Поліпласт ЗП» як обов`язкової умови притягнення до фінансової відповідальності, та не довів що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, позивач діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

На всі інші обставини на які посилався позивач як на підставу своїх вимог щодо незаконності висновків відповідача та, як наслідок, незаконності прийнятого рішення, відповідач не надав заперечень та доказів, які б спростовували такі аргументи або доводили законність таких висновків, що в силу вимог статей 77, 159 та 162 КАС України, суд розцінює як визнання цих обставин відповідачем.

Суд акцентує, що згідно з пунктом 3 частини третьої статті 44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У відповідності до частини першої статті 159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга статті 159 КАС України).

Згідно частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 20 690 грн. 55 коп., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліпласт-ЗП" (69071, Запорізька область, місто Запоріжжя, провулок Тавричний, будинок 5, ) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (69107, місто Запоріжжя, проспект Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про скасування податкових повідомлень рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 16.08.2021 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 626 034,25грн., в т.ч. 542 401,00грн. податку на прибуток та 83 633,25грн. штрафних санкцій та від 16.08.2021р. № про збільшення грошового зобов`язання з ПДВ на 753 335,00грн., в т.ч. 302 668,00грн. ПДВ та 150 667,00грн. штрафних санкцій, що винесені Головним управлінням ДПС у Запорізькій області..

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Поліпласт-ЗП судовий збір в розмірі 20 690 грн. 55 коп. (двадцять тисяч шістсот дев`яносто гривень 55 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 08 серпня 2022 року.

Суддя О.О. Артоуз