Справа № 520/1282/21
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 520/1282/21

адміністративне провадження № К/9901/33075/21

Верховний Суд у складі колеги суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року (головуючий суддя - Зінченко А.В.), постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року (суддя-доповідач - Перцова Т.С., судді: Русанова В.Б., Жигилій С.П.)

І. СУТЬ СПОРУ

1. У січні 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Харківської обласної державної адміністрації (далі - відповідач, Харківська ОДА), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ заступника керівника апарату обласної державної адміністрації - начальника управління діловодства від 31 грудня 2020 року № 310-к про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити позивачку на посаді начальника управління внутрішнього аудиту та правової перевірки Харківської ОДА, або на посаді, рівнозначній тій, яку вона займала до звільнення, з 01 січня 2021 року;

- стягнути з Харківської ОДА на користь позивачки середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01 січня 2021 року по день ухвалення судового рішення, виходячи із середньоденної заробітної плати 1090,52 гривень, з відрахуванням обов`язкових податків та зборів;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на посаді.

2. На думку ОСОБА_1 , роботодавцем при її звільненні порушені вимоги статей 49-2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та статті 87 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу».

II.ОБСТАВИНИ СПРАВИ

3. 03 серпня 2020 року ОСОБА_1 на умовах контракту тимчасово на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, призначено на посаду начальника управління внутрішнього аудиту та правової перевірки Харківської ОДА.

4. 11 грудня 2020 року розпорядженням голови Харківської ОДА № 787 (далі - Розпорядження №787) внесено зміни до структури Харківської ОДА відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 року № 179 «Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих адміністрацій»(зі змінами), від 18 квітня 2012 № 606 «Про затвердження рекомендаційних переліків структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в м. Києві та Севастополі державних адміністрацій» (зі змінами), від 25 березня 2014 року № 91 «Деякі питання діяльності місцевих державних адміністрацій (зі змінами).

5. Пунктом 1.1. зазначеного розпорядження визначено структуру Харківської ОДА відповідно до переліку структурних підрозділів згідно із додатком 1, відповідно до якого такий структурний підрозділ Харківської ОДА як «управління внутрішнього аудиту та правової перевірки» - відсутній. Також пунктом 3.1 Розпорядження №787 заступника керівника апарату обласної державної адміністрації - начальника управління діловодства В.Волік зобов`язано вжити необхідних заходів, пов`язаних із внесенням змін до структури Харківської ОДА та граничної чисельності працівників структурних підрозділів обласної державної адміністрації.

6. 15 грудня 2020 року заступником керівника апарату обласної державної адміністрації - начальником управління діловодства попереджено позивачку про наступне вивільнення з посади начальника управління внутрішнього аудиту та правової перевірки Харківської ОДА по закінченню 30 календарних днів з моменту вручення цього попередження. Вказане попередження підписано ОСОБА_1 власноруч без будь-яких зауважень.

7. 24 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала керівнику апарату Харківської ОДА заяву з проханням звільнити її з займаної посади до закінчення 30-ти денного строку з дня попередження про звільнення з 31 грудня 2020 року.

8. 31 грудня 2020 року наказом Харківської ОДА № 310-к припинено дію контракту про проходження державної служби від 03 серпня 2020 року з ОСОБА_1 з 31 грудня 2020 року.

ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління внутрішнього аудиту та правової перевірки Харківської ОДА у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури Харківської ОДА, відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» з виплатою грошової компенсації за 10 календарних днів невикористаної відпустки та виплати вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат. Підстава - заява ОСОБА_1 від 24 грудня 2020 року.

9. Не погоджуючись із наказом про звільнення, позивачка звернулась до суду.

III.ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2021 року, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

11. Приймаючи рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що при винесенні оскаржуваного наказу про звільнення відповідачем дотримано вимоги законодавства, що регулюють питання звільнення державних службовців.

12. Суди попередніх інстанцій наголосили, що звільнення позивачки відбулось на підставі її заяви, якою вона, фактично, підтвердила відсутність будь-яких заперечень та зауважень з приводу скорочення посади та її звільнення.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)

13. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду. У своїй скарзі позивачка просила: у разі визнання Верховним Судом обґрунтованими доводи щодо наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України - скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. У випадку визнання судом касаційної інстанції доводів позивача щодо наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, внаслідок порушення судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України - скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

14. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі на підставі пунктів 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (cуд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою).

15. У касаційній скарзі вказано, що суди попередніх інстанцій під час вирішення вказаного спору застосували положення частини третьої статті 87 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка діяла на момент звільнення позивачки без врахування висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, сформованого у постановах від 15 липня 2021 року у справі №140/6353/20, від 06 липня 2021 року у справі № 640/1627/20, від 16 червня 2021 року у справі №440/1964/20.

16. Окрім того, скаржниця зазначає, що судом апеляційної інстанції було порушено приписи пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України, оскільки справа розглянута в суді апеляційної інстанції без належного повідомлення позивачки про дату, час і місце розгляду, враховуючи, що апеляційна скарга містила клопотання про розгляд справи за участі ОСОБА_2 чи її представника.

17. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , в якій просив оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

18. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Відповідно до пункту першого частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

20. Згідно з частиною першою статті 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

21. Відповідно до частини першої статті 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

22. Частиною першою статті 11 КАС України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

23. Згідно із частинами першою - четвертою статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

24. Частиною третьою статті 126 КАС України визначено, що повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

25. Статтею 127 КАС України встановлено, що часом вручення повістки вважається:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

26. Відповідно до статті 129 КАС України за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв`язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві.

Учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.

Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.

Положення частин другої та третьої цієї статті не застосовуються, якщо направлення повістки здійснюється судом з використанням засобів мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту її доставки учаснику судового процесу.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Частинами першою - третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1,4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

28. Враховуючи вимоги та обґрунтування касаційної скарги, перегляд оскаржуваних судових рішень буде здійснюватися Верховним Судом в межах касаційної скарги.

29. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

30. Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

31. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

32. Однією з підстав відкриття касаційного провадження у цій справі стало порушення судом апеляційної інстанції пункту 3 частини третьої статті 353 КАС України, оскільки, на думку позивачки, апеляційний розгляд справи здійснювався без належного її повідомлення про дату, час та місце судового розгляду.

33. Згідно з вимогами частини другої статті 307 КАС України учасники справи повинні бути повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.

34. Із матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 заявила клопотання про розгляд скарги за її участі. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року вказану справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі.

35. Згідно з вимогами частини першої статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

36. З аналізу наведених норм КАС України слідує, що передумовою для розгляду справи судом є належне сповіщення всіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, якщо така справа відповідно до вимог КАС України повинна розглядатись з їх повідомленням. Належність означає інформування учасників справи у спосіб та за формою, передбаченою процесуальним законодавством.

37. У свою чергу, враховуючи приписи статей 126, 127, 129 КАС України, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що належне сповіщення про розгляд справи можливе у разі вручення повістки особі не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, окрім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

38. Право учасників справи, зокрема, бути належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання та на участь у судових засіданнях (за виключенням випадків, що стосується окремих категорій справ), відповідає основним засадам адміністративного судочинства, таким як, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин справи.

39. З матеріалів справи вбачається, що суд апеляційної інстанції повістку-виклик про розгляд її скарги судом апеляційної інстанції 08 липня 2021 року надіслав ОСОБА_1 на електрону пошту.

40. Докази щодо підтвердження обізнаності позивачки про дату, час і місце судового засідання у строки, визначені КАС України та достатні для прибуття як суду апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні, є лише роздруківка із електронної пошти, з якої неможливо встановити факт отримання повістки позивачкою.

41. Ураховуючи те, що документальне підтвердження щодо належного повідомлення позивачки про дату, час і місце розгляду справи в матеріалах справи відсутнє, у суду апеляційної інстанції не було законних підстав для розгляду справи без її участі.

42. Верховний Суд зауважує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення.

43. Отже, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає належних відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

44. Аналогічна правова позиція сформована в постановах Верховного Суду від 02 грудня 2021 року у справі № 580/2501/19, від 21 червня 2022 року у справі № 500/1664/19, від 03 серпня 2022 року у справі № 813/4569/15.

45. Пунктом 3 частини третьої, частиною четвертою статті 353 КАС України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо, зокрема справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, та якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

46. Є необґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо необхідності застосування до спірних відносин висновків Верховного Суду, викладених у справах №140/6353/20, № 640/1627/20, №440/1964/20. У вказаних справах правовідносини не є подібними до спірних, оскільки звільнення державних службовців відбувалось не за волевиявленням працівника, а виключно за ініціативою суб`єкта призначення.

47. Враховуючи вищенаведене, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

VII СУДОВІ ВИТРАТИ

48. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 353, 355, 356, 359, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2021 року.

Справу №520/1282/21 направити на новий розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судді О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська