Справа № 280/12839/21
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року Справа № 280/12839/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якій позивач просить суд: стягнути з відповідача податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 8821,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача наявний узгоджений податковий борг. З метою погашення податкового боргу, боржнику (відповідачу) направлялась податкова вимога, проте відповідачем заборгованість погашена не була. В зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 24.12.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене без виклику (без повідомлення) сторін (у письмовому провадженні). Запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив та документи на його обґрунтування.

Судова кореспонденція, направлена на адресу відповідача повернулась до суду з відміткою поштового відділення: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до приписів ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судова кореспонденція вважається врученою відповідачеві належним чином.

Станом на час розгляду справи по суті відзив від відповідача до суду не надходив.

Частиною 6 ст.162 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням вимог зазначеної норми розгляд справи здійснюється на підставі наявних у ній доказів.

Суд, розглянувши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Також, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 була подана заява про застосування спрощеної системи оподаткування №852 від 16.03.2017, відповідно до якої відповідачем з 01.04.2017 обрано 2 групу платника єдиного податку зі ставкою 20%.

Щомісячна плата єдиного податку, відповідно до розміру ставки, визначеної для другої групи платників єдиного податку становить 20 відсотків від розміру мінімальної заробітної плати.

З 01.01.2018 мінімальна заробітна плата складала 3723,00 грн., відповідно ставка єдиного податку для 2 групи протягом 2018 становила 744,60 грн. щомісячно.

З лютого по вересень 2018 ФОП ОСОБА_1 не сплачено єдиний податок у розмірі 5842,80 грн., з них:

за лютий 2018 - 744,60 грн. (термін сплати - 20.01.2018), частина суми була сплачена відповідачем у розмірі 114,00 грн., тому сума, яка підлягає сплаті, складає 630,60 грн.;

за березень 2018 - 744,60 грн. (термін сплати - 20.03.2018);

за квітень 2018 - 744,60 грн. (термін сплати - 20.04.2018);

за травень 2018 - 744,60 грн. (термін сплати - 20.05.2018);

за червень 2018 - 744,60 грн. (термін сплати - 20.06.2018);

за липень 2018 - 744,60 грн. (термін сплати - 20.07.2018);

за серпень 2018 - 744,60 грн. (термін сплати - 20.08.2018);

за вересень 2018 - 744,60 грн. (термін сплати - 20.09.2018).

Крім того, ГУ ДПС у Запорізькій області була проведена камеральна перевірка щодо своєчасності сплати єдиного податку з фізичних осіб ФОП ОСОБА_1 , на результатами якої встановлено порушення: несвоєчасна сплата авансових внесків з єдиного податку за період з 20.02.2018 по 11.12.2019, з 20.03.2018 по 11.12.2019, з 20.04.2018 по 11.12.2019, з 20.05.2018 по 11.12.2019, з 20.06.2018 по 11.12.2019, з 20.07.2018 по 11.12.2019, з 20.08.2018 по 11.12.2019 з 20.09.2018 по 11.12.2019.

На підставі встановлених фактів (порушень) складений Акт камеральної перевірки щодо своєчасності сплати єдиного податку з фізичних осіб за №011819/08-01-55-05/ НОМЕР_1 від 11.12.2019, який 12.12.2019 був направлений на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 723 та отриманий ним особисто - 12.12.2019.

На підставі Акту камеральної перевірки за №011819/08-01-55-05/ НОМЕР_1 від 11.12.2019 було винесене податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2019, яким боржника зобов`язано сплатити штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 2978,40 грн. (розрахунок штрафних санкцій долучений до матеріалів справи) (термін сплати -10.01.2020).

27.12.2019 податкове повідомлення-рішення було направлене на податкову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 460 та отриманий ним особисто -31.12.2019.

Доказів оскарження Акту камеральної перевірки та податкового повідомлення-рішення у адміністративному або судовому порядку відповідачем не надано.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 291.2 ст.291 ПК України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п.292.1 ст. 292 ПК України доходом платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій): матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить па праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно п.293.1 та 293.2 ст. 293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного податку - не більше 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму;

2) для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 295 ПК України визначений порядок нарахування та строки сплати єдиного податку.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року. (п.295.1 даної статті).

Відповідно до п.295.2 ст. 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Крім того, відповідно до п. 300.1 ст.300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Пунктом 122.1 ст.122 ПК України встановлено, що несплата (неперерахування) або сплата (перерахування) не в повному обсязі фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Як вже зазначалось судом, доказів оскарження вищезазначеного податкового повідомлення-рішення відповідачем не надано.

Таким чином, сума податкових зобов`язань по сплаті єдиного податку набула статусу податкового боргу.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПП України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України, визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку з несплатою відповідачем грошового зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб, ГУ ДПС у Запорізькій області було винесено податкову вимогу №17673-55 від 06.04.2018, в якій зазначається, що загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 , станом на 05.04.2018, становила 1375,20 грн., з яких: основний платіж - 1375,20 грн., штрафні (фінансові) санкції - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.

Податкова вимогу була отримана відповідачем - 13.04.2018, про що є відповідна відмітка на корінці зазначеної податкової вимоги.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, ПК України не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України..

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів оскарження податкової вимоги в судовому чи адміністративному порядку відповідач не надав.

Також, відповідачем не надано відзиву на адміністративний позов та/або доказів погашення/часткового погашення суми боргу.

Аналіз зазначених вище вимог законодавства, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог законодавства не сплачено суму податкового боргу, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 8821,20 грн. (вісім тисяч вісімсот двадцять одна гривня двадцять копійок), який перерахувати на р/р UА0008475, отримувач - ГУК у Зап.обл/ТГ м.Дніпроруд/18050400, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано «10» серпня 2022 року.

Суддя Р.В. Кисіль