Справа № 240/12766/22
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/12766/22

категорія 112010201

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шуляк Л.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в здійсненні виплати перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категоріям осіб" №103 від 21.02.2018, з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категоріям осіб" №103 від 21.02.2018, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 14.07.2022 позовну заяву залишено без руху для надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

03.08.2022 представником позивача подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування заяви посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19, зокрема вказує, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи. При цьому вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням 100% підвищення починаючи з 01.01.2018.

Розглянувши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно з частиною 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, початок шестимісячного строку визначено альтернативно це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 05 липня 2018 року по справі №810/384/17.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Позивач вказує, що в період з 01.01.2018 по 31.12.2019 отримував пенсію в меншому розмірі.

Тобто, правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли у період з 01.01.2018, водночас з даним позовом до суду позивач звернувся 07.07.2022, тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 КАС України, більше ніж на чотири роки.

Поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Водночас, позивач в заяві про поновлення строку звернення до суду позивач не наводить причин пропуску строку, які є поважними. Натомість наводить судову практику вирішення тотожніх спорів по суті.

Так, Великою Палатою Верховного Суду при перегляді справи №520/2098/19 не надавалась оцінка питанню строків звернення до суду з такими позовами, а вирішувалось питання про те, чи повинні суди застосовувати норми Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" в період її чинності, які не відповідають правовому акту вищої юридичної сили, чи в такому разі слід застосовувати Закон України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Разом з тим, суд враховує що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 справі відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. Так, зазначила, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

При цьому, пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Як встановлено судом, позивач звернувся до органу Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії лише у лютому 2022 року, відповідь була надана 31.03.2022, тобто позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на перерахунок пенсії більш ніж через 4 роки з дня отримання пенсійної виплати за січень 2018 року (час коли особа дізналась про порушення свого права).

Також суд враховує, що у лютому 2019 року позивач звертався до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до органу Пенсійного фонду щодо визнання дій протиправними при проведенні перерахунку його пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категоріям осіб" №103 від 21.02.2018. Рішенням суду позов задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо зменшення розміру пенсії позивача за вислугу років під час її перерахунку з 90 % до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області провести з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату його пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зазначене додатково свідчить про те, що позивач мав можливість у встановлений строк звернутись з позовом й щодо виплати перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категоріям осіб" №103 від 21.02.2018. Будь-яких перешкод щодо звернення до суду у встановлений строк позивачем не наведено, судом не встановлено.

Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі №127/13736/16-а, адміністративне провадження №К/9901/42788/18 зазначив, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Враховуючи, що позивачем не доведено наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, суд визнає вказані у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.А.Шуляк