Справа № 620/19324/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року Чернігів Справа № 620/19324/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, в якому просять:

- визнати протиправною бездіяльність Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області щодо неприйняття рішення про надання дозволу чи мотивованої відмови у його наданні за результатом розгляду заяв (клопотань) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 04.05.2021, від 08.09.2021, від 27.10.2021 про надання дозволу на розробку документації щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га кожному, які розташовані в адміністративних межах Вертіївської сільської ради за рахунок земель комунальної власності (урочище «Сад» село Черняхівка Ніжинський район);

- зобов`язати Вертїївську сільську раду Ніжинського району Чернігівської області повторно на найближчому пленарному засіданні ради розглянути заяви (клопотання) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 04.05.2021, від 08.09.2021, від 27.10.2021 про надання дозволу на розробку документації щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га кожному, які розташовані в адміністративних межах Вертіївської сільської ради за рахунок земель комунальної власності (урочище «Сад» село Черняхівка Ніжинський район) та прийняти рішення у відповідності до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України про надання дозволу чи мотивовану відмову у його наданні.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач на заяви позивачів від 04.05.2021, від 08.09.2021, від 27.10.2021 про надання дозволу на розробку документації щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, відповідав листами від 01.10.2021 № 03-04/1093, № 03-04/1094, від 17.11.2021 № 03-04/1385 в яких повідомляв, що на земельних ділянках, згідно поданих графічних матеріалів, знаходяться городи, які перебувають в користуванні інших громадян, відповідно земельно-кадастрової книги сільської ради. Позивачі вказують, що відповідач мав винести на сесію ради дані питання та фактично без голосування депутатів Вертіївської сільської ради надав непередбачену кодифікованим актом відмову листами. Позивачі вважають протиправними вказані дії, посилаючись на те, що відповідач не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен прийняти відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачам було відмовлено у наданні дозволу на розробку документації щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки земельні ділянки, згідно поданих графічних матеріалів, знаходяться в користуванні інших громадян, відповідно до земельно-кадастрової книги Черняхівської сільської ради.

Позивачами подано відповідь на відзив, у якій вони свою правову позицію підтримали та просили задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачем були подані заперечення, в яких підтримав викладені у відзиві обставини і просив винести рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивачі звернулися до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області із заявами від 05.05.2021 № 1125/05-04/Г та № 1124/05-04/Г про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в адміністративних межах Вертіївської сільської ради с. Черняхівка (а.с. 49-50, 51-52).

Листами від 03.06.2021 № 03-04/643/1 та № 03-04/645/1 Вертіївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області повідомила позивачам, що відповідно до Закону України від 01.01.2019 №2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» позивачам необхідно замовити технічну документацію з інвентаризації земельної ділянки сільськогосподарського призначення та передачу у комунальну власність земельної ділянки. Сільська рада має право надавати дозвіл на розроблення проекте землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства після проведення інвентаризації земельних ділянок та реєстрації права комунальної власності земельних ділянок (а.с. 53, 54).

Позивачі звернулися до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області із заявами від 08.09.2021 № 2858/05-04/Г та № 2859/05-04/Г про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. Черняхівка, урочище «Сад» в адміністративних межах Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (а.с. 55-56, 57-58).

17.09.2021 заяви були розглянуті на засіданні постійної комісії з земельних питань, охорони навколишнього середовища та будівництва Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області.

За результатами вказаного засідання, Комісія вирішила повідомити позивачів про те, що на земельних ділянках, згідно поданих графічних матеріалів, знаходяться городи, які перебувають у користуванні інших громадян, відповідно до земельно-кадастрової книги сільської ради (листи від 01.10.2021 № 03-04/1094 та № 03-04/1093) (а.с. 59-61, 62, 63).

Позивачі звернулися до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області із заявами від 27.10.2021 № 3467/05-04/Г та № 3465/05-04/Г про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: с. Черняхівка, урочище «Сад». Також заявники просили винести передбачене законом рішення Вертіївської сільської ради Ніжинського району по даних заявах (а.с. 64-65, 66-67).

04.11.2021 заяви були розглянуті на засіданні постійної комісії з земельних питань, охорони навколишнього середовища та будівництва Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області.

За результатами вказаного засідання, Комісія вирішила повідомити позивачів про те, що на земельних ділянках, згідно поданих графічних матеріалів, знаходяться городи, які перебувають у користуванні інших громадян, відповідно до земельно-кадастрової книги сільської ради (листи від 17.11.2021 № 03-04/1385) (а.с. 60-70, 71, 72).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Згідно частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 га.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом «в» частини третьої статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

В силу пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з аналізу зазначених норм, будь-який громадянин України, незалежно від місця реєстрації або проживання, має право звернутись до уповноваженого органу із заявою та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства.

Водночас, суд зазначає, що у статті 118 Земельного кодексу України міститься загальне посилання на те, що місце розташування земельної ділянки повинно відповідати вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із системного аналізу норм земельного законодавства суд дійшов висновку, що при вирішенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, уповноважений на це орган в контексті норм частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України повинен перевірити:

- відсутність передачі земельної ділянки безоплатно у власність відповідному громадянину по зазначеному виду використання (частина четверта статті 116 Земельного кодексу України);

- чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (частина четверта статті 122 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб) (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України та частина третя статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Таким чином, підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність може бути невідповідність місця розташування об`єкта (земельної ділянки) наведеним вище вимогам.

Відмова у наданні дозволу з інших підстав не допускається.

Також, згідно позиції Верховного суду України постановах від 10.12.2013 у справі № 21-358а13, від 11.10.2016 у справі № 806/3787/13-а отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність (користування). Відтак, формальні підстави в не наданні дозволу свідчать про зловживання своїм обов`язком відповідача надати такий дозвіл у відповідності до вимог закону, чим порушуються права позивача, гарантовані Конституцією України.

Аналізуючи наведені норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано вимоги законодавства, які регулюють порядок звернення до органів місцевого самоврядування із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки.

Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно вимог частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надається відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. При цьому, чинним законодавством передбачено, що рішення про надання дозволу або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Вирішуючи питання про правомірність бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про надання згоди або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, необхідно виходити з меж повноважень органів місцевого самоврядування в сфері розпорядження землями комунальної власності, визначених законом.

Суд зазначає, що у судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. У разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, свідчить про те, що відповідач не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом, що свідчить про протиправну бездіяльність.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи відповідач всупереч вимогам Земельного кодексу України не розглянув по заяви позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не прийняв з цього приводу жодного рішення, у зв`язку з чим посилання відповідача в листах від 03.06.2021 № 03-04/643/1 та № 03-04/645/1, від 01.10.2021 № 03-04/1094 та №03-04/1093, від 17.11.2021 № 03-04/1385 на те, що позивачам необхідно замовити технічну документацію з інвентаризації земельної ділянки сільськогосподарського призначення та передачу у комунальну власність земельної ділянки, а також на те, що на земельних ділянках, згідно поданих графічних матеріалів, знаходяться городи, які перебувають у користуванні інших громадян, відповідно до земельно-кадастрової книги сільської ради, не приймаються до уваги.

За таких обставин, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяв позивачів від 05.05.2021, від 08.09.2021, від 27.10.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2,00 га, які розташовані в адміністративних межах Вертіївської сільської ради за рахунок земель комунальної власності (урочище «Сад» село Черняхівка Ніжинський район); зобов`язання відповідача розглянути заяви позивачів від 04.05.2021, від 08.09.2021, від 27.10.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2,00 га, які розташовані в адміністративних межах Вертіївської сільської ради за рахунок земель комунальної власності (урочище «Сад» село Черняхівка Ніжинський район) та прийняти рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Позивачами на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 12/2021 від 17.12.2021, копію квитанції № 209 від 20.12.2021 на суму 4000,00 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СВ № 1023370 від 21.12.2021 (а.с. 26-30).

Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість послуг правового характеру у розмірі 4000,00 грн., що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною. Вказані витрати не можна вважати такими, що є «неминучими».

Враховуючи наведене, визначаючись із обґрунтованістю заявлених витрат на правничу допомогу, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних та підготовка позову, не вимагав значного обсягу юридичної та технічної роботи, тому суд вважає обґрунтованим, об`єктивним та таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів, у сумі 3000,00 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений кожним з них при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 908,00 грн. та понесені ними витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. кожному.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (вул. Миру, 126, с. Вертіївка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16624, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.05.2021, від 08.09.2021, від 27.10.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2,00 га, які розташовані в адміністративних межах Вертіївської сільської ради за рахунок земель комунальної власності (урочище «Сад» село Черняхівка Ніжинський район).

Зобов`язати Вертіївську сільську раду Ніжинського району Чернігівської області розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.05.2021, від 08.09.2021, від 27.10.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 2,00 га, які розташовані в адміністративних межах Вертіївської сільської ради за рахунок земель комунальної власності (урочище «Сад» село Черняхівка Ніжинський район) та прийняти рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908,00 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.08.2022.

Суддя В.О. Непочатих