Справа № 504/1372/21
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 504/1372/21

Головуючий в І інстанції: Барвенко В.К.

Дата та місце ухвалення рішення: 06.06.2022 р. смт. Доброслав

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Волконського В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області про зобов`язання скасувати постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, з урахуванням ухвали суду про заміну первісного відповідача та уточнень до позову, до Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області про зобов`язання відповідача скасувати постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення №№ 931715, 931716.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що Відділом поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області супровідними листами від 08.04.2021 року на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направлено постанови про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, серії БАБ №№ 931715, 931716 від 08.04.2021 року.

Згідно вказаних постанов, позивач вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом (мопедом) не зареєстрованим в Україні в установленому порядку, керування транспортним засобом (мопедом) особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

Постановою серії БАБ № 931715 від 08.04.2021 року до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

У постанові серії БАБ № 931716 від 08.04.2021 року відсутній вид застосованого адміністративного стягнення (не вказано розмір штрафу).

Не погоджуючись із вказаними постановами, посилаючись на порушення порядку їх прийняття, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що 08.04.2021 року позивач керував транспортним засобом мопедом без посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а тому, посадовою особою відповідача правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху згідно ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи справу, з огляду на викладене.

Згідно ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - КУпАП) керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, частини перша, друга і четверта статті 126) (ч. 1 ст. 222 КУпАП).

При цьому, за змістом ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та у таких випадках уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу, згідно вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (ч. 5 ст. 285 КУпАП).

З матеріалів справи вбачається, що Відділом поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області супровідними листами від 08.04.2021 року на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направлено постанови про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, серії БАБ №№ 931715, 931716 від 08.04.2021 року, згідно яких, позивач вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом (мопедом) не зареєстрованим в Україні в установленому порядку, керування транспортним засобом (мопедом) особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

При цьому, у вказаних постановах зазначено, що місцем розгляду справи є 19 км А/Д М14 (Одеська область).

Також, в оскаржуваних постановах містяться відмітки про відмову особи, яка притягується до відповідальності, від підпису та отримання постанов.

Разом з цим, звертаючись із заявленим позовом, позивач заперечує факти складання постанов та розгляду справ про адміністративні правопорушення на місці, вказаному у цих постановах, позивач вказує на те, що фактично розгляд справ про адміністративні правопорушення не відбувся, йому не роз`яснювались його права, не складались постанови та не пред`являлись для підпису, від не відмовлявся від отримання їх копій.

В свою чергу, відповідач жодним чином не спростовував наведених доводів позивача та будь-яких доказів на підтвердження факту розгляду справ про адміністративні правопорушення на місці їх вчинення із роз`ясненням позивачу його прав та врученням прийнятих постав не надано.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції витребовувався відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який розглядав справу, однак, відповідач повідомив про відсутність такого відеозапису.

Більш того, колегія суддів наголошує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, з яких можливо встановити наявність події і складу адміністративних правопорушень, за вчинення яких на позивача накладені адміністративні стягнення оскаржуваними постановами.

Як вже зазначалось колегією суддів, відеозапису або інших доказів, які б підтверджували сам факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень та з яких можливо встановити обставини спірних подій, місце вчинення, транспортний засіб тощо, відповідачем не надано.

Відповідачем під час розгляду справи відзиву на позовну заяву також не подано.

В свою чергу, наведені судом першої інстанції обставини вчинення позивачем адміністративних правопорушень не засновані на жодному доказі наявному в матеріалах справи.

Також, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково залишені поза увагою доводи позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови № 931716 з огляду на відсутність у ній виду застосованого адміністративного стягнення та розміру штрафу.

Колегія суддів наголошує, що відсутність в оскаржуваній постанові виду застосованого адміністративного стягнення свідчить про її невідповідність вимогам ст. 283 КУпАП.

Також, колегія суддів зазначає, що за правилами ст. 38 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача не було підстав для одночасного винесення двох окремих постанов про накладення на позивача адміністративних стягнень.

Посилання суду першої інстанції на те, що оскаржувані постанови об`єднані в одне провадження та позивача притягнуто до відповідальності лише за ч. 2 ст. 126 КУпАП не відповідають обставинам даної справи, оскільки, як встановлено колегією суддів, у спірному випадку відповідачем винесено одночасно дві окремі постанови про накладення адміністративних стягнень №№ 931715, 931716 від 08.04.2021 року згідно ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, що прямо суперечить наведеним вимогам Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Також, статтями 75, 76 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, оскільки в ході розгляду справи з боку відповідача не надано жодного доказу, на підтвердження встановлених порушень, що стали підставою для винесення оскаржуваних постанов про накладення адміністративних стягнень, дотримання прав позивача, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а також, враховуючи порушення порядку прийняття цих постанов, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваних постанов, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому, оскільки згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, при цьому, з урахуванням ст. 9 КАС України, шляхом скасування оскаржуваних постанов про накладення адміністративних стягнень із закриттям проваджень у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, не відповідають обставинам даної справи та матеріалам справи, судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06 червня 2022 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області про зобов`язання скасувати постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанови про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, серії БАБ №№ 931715, 931716 від 08.04.2021 року, винесені відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 11.08.2022 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька