Справа № 200/1634/22
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року Справа№200/1634/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді - Шинкарьової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач) в якій позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо припинення, пенсійних виплат за вислугу років; скасувати розпорядження від 24.09.2021 відповідача щодо припинення позивачу, пенсійних виплат за вислугу років; скасувати Рішення відповідача від 25.11.2021 №5711/16-16 про відмову в призначені пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу; зобов`язати відповідача призначити та відновити позивачу, пенсійні виплати за вислугу років з урахуванням страхового стажу за період роботи на посаді методиста з 01.03.1997 по 25.08.1997 з 07.09.2021 (день подачі заяви про призначення пенсії).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 07.09.2021 було призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти. Страховий стаж обчислений у відповідності до ст.. 24 Закону №1058 склав 32 роки 06 місяців 20 днів, в тому числі спеціальний стаж врахований по 11.10.2017 - 27 років 07 місяців 11 днів. Після повернення справи до відповідача з невідомих позивачу підстав була проведена контрольна перевірка призначених пенсійних справ відповідачем було виявлено, що при призначені пенсії за вислугу років до спеціального стажу безпідставно враховано періоди роботи по спеціальностям, які не передбачені законом, а саме: з 31.08.1988 по 10.09.1989 на посаді помічника вихователя;з 01.03.1997 по 25.08.1997 на посаді методиста, у зв`язку з цим, спеціальний стаж позивача станом на 11.10.2017 склав 26 років 01 місяць 05 днів, що не вистачає до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років. Розпорядженням від 24.09.2021 виплату пенсії за вислугу років позивачу було припинено з 07.09.2021 у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу. Про припинення пенсійних виплат позивачу стало відомо лише на початку грудня, лише після письмового звернення була надана відповідь від 02.12.2021 №0500-1520-8/117382.

Позивач заперечує проти таких дій відповідача, вважає такі дії необґрунтованими, незаконними та противоправними.

Ухвалою від 01.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на позов, якій надійшов до суду 25.07.2022, відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

При контрольній перевірці відповідачем пенсійних справ було виявлено, що при призначенні пенсії за вислугу років, позивачу до спеціального стажу безпідставно враховано періоди роботи по спеціальності, що не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 № 909 (із змінами), а саме з 01.03.1997 по 25.08.1997 на посаді методиста, з 31.08.1988 по 10.09.1989 на посаді помічника вихователя.

У зв`язку з викладеним, спеціальний стаж позивача станом на 11.10.2017 склав 26 років 01 місяць 05 днів. Враховуючи вище зазначене, права на пенсію позивач не має, оскільки не вистачає спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років. По причині незаконного призначення пенсії, виплата пенсії була припинена.

Вказує, що перелік закладів і установ освіти і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджено Постановою КМУ від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Даним переліком чітко визначено, що праця в позашкільних навчальних закладах таких категорій посад, як директори та їх заступники знавчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами) художні керівники, керівники гуртків, секцій студій та інших форм гурткової роботимають право на пенсію за вислугу років.

Зазначений перелік є сталим та вільному трактуванню не підлягає. В даному переліку відсутня посада методиста як така, яка дає право на пенсію за вислугу років у відповідності до ст.. 52, 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Тобто до спірних правовідносин застосовується Постанова КМУ від 04.11.1993 № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років». Посилання позивачки на Постанову КМУ від 14.06.2000 № 963 є хибним та безпідставним.

Ухвалою від 27.07.2022 було витребувано у відповідача докази по справі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

07.09.2021 позивач через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України надала заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст.55 Закону № 1788. До заяви були долучені документи, зокрема трудова книжка від 31.08.1988. Аналіз наданої 07.09.2021 заяви та документів проводився відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

За результатами розгляду наявних документів та даних персоніфікованого обліку позивачу з 07.09.2021 було призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти. Дана обставина визнається сторонами.

Страховий стаж обчислений у відповідності до ст. 24 Закону № 1058 склав 32 роки 06 місяців 20 день (врахований по 08.07.2021), в тому числі спеціальний стаж врахований по 11.10.2017-27 років 07 місяців 11 днів.

Як вказано у листі відповідача від 23.12.2021 № 0500/1502-8/ НОМЕР_2 , при контрольній перевірці призначених пенсійних справ відділом перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення Головного управління було виявлено, що при призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 до спеціального стажу безпідставно враховано періоди роботи по спеціальностям, які не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 № 909 (із змінами), а саме: з 31.08.1988 по 10.09.1989 на посаді помічника вихователя; з 01.03.1997 по 25.08.1997 на посаді методиста.

У зв`язку з викладеним, спеціальний стаж ОСОБА_1 станом на 11.10.2017 склав 26 років 01 місяць 05 днів, що не вистачає до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідач вказує, що розпорядженням від 24.09.2021 виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 було припинено з 07.09.2021 у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу.

Листом №0500-1520-8/117382 від 02.12.2021 позивача було повідомлено про припинення виплати пенсії за вислугу років.

Розпорядженням від 24.09.2021 виплату пенсії позивачу припинено, пенсійну справу № 00 закрито «9» з 07.09.2021 до з`ясування.

Як зазначено у листі від 02.12.2012/П-15/8-0500/21, відповідач повідомив позивача про те, що рішенням №5711/16-16 від 25.11.2021 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до Закону №1058, в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Будучи незгодною із відмовою відповідача зарахувати до її стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років періоду її роботи з 01.03.1997 по 25.08.1997 на посаді методиста у яслах-садку позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно п.2-1 р. XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058), особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст..52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення .

Відповідно до п. е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015) (далі - Закон № 1788-ХІІ), право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 01.04.2019 по 31.03.2020 - не менше 27 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 01.01.2016 мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абз.1та 2 цього пункту.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 у справі № 2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. а ст. 54, ст. 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (далі Закон №213, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII (далі Закон №911). Положення п. а ст. 54, ст. 55 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними законами № 213 та № 911, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, п. е ст. 55 Закону №1788 відновлено у попередній редакції, відповідно до якої: право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 01.04.2015 по 31.03.2016 - не менше 25 років 6 місяців; з 01.04.2016 по 31.03.2017 - не менше 26 років; з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців; з 01.04.2018 по 31.03.2019 - не менше 27 років; з 01.04.2019 по 31.03.2020 - не менше 27 років 6 місяців; з 01.04.2020 по 31.03.2021 - не менше 28 років; з 01.04.2021 по 31.03.2022 - не менше 28 років 6 місяців; з 01.04.2022 по 31.03.2023 - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 01.04.2024 або після цієї дати - не менше 30 років.

Таким чином, у зв`язку із винесенням Конституційним Судом України рішення від 04.06.2019 у справі №2-р/2019, працівники освіти мають право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. е ст. 55 Закону №1078 за умови наявності необхідного спеціального стажу роботи станом на: з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців; за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ, незалежно від досягнення певного віку.

Спірним питанням в межах даної справи є віднесення до стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. е ст. 55 Закону №1078, періоду роботи позивача з 01.03.1997 по 25.08.1997 у яслах-садку № 79 на посаді методиста.

Згідно з постановою КМУ від 04.11.1993 № 909 до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно ст. 28 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-ХІІ, який був чинним на час роботи позивача на посаді методиста (далі - Закон № 1060), система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Ст.19 Закону № 1060-ХІІ передбачено, що наукове і методичне забезпечення освіти здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, Національна Академія наук України, Національна академія педагогічних наук, центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері освіти, вищі навчальні заклади, академічні, галузеві науково-дослідні інститути, заклади післядипломної освіти, інші науково-методичні і методичні установи у взаємодії з відповідними підприємствами, творчими спілками, асоціаціями, товариствами, громадськими науковими організаціями.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 14 Закону № 1060-ХІІ, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування створюються відповідні органи управління освітою, діяльність яких спрямовується, зокрема, на організацію навчально-методичного забезпечення навчальних закладів, вдосконалення професійної кваліфікації педагогічних працівників, їх перепідготовку та атестацію у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти.

П.25 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIII (далі - Закон № 2145-VIII) передбачено, що система освіти - сукупність складників освіти, рівнів і ступенів освіти, кваліфікацій, освітніх програм, стандартів освіти, ліцензійних умов, закладів освіти та інших суб`єктів освітньої діяльності, учасників освітнього процесу, органів управління у сфері освіти, а також нормативно-правових актів, що регулюють відносини між ними.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 75 Закону № 2145-VIII наукове і методичне забезпечення освіти здійснюють центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, Національна академія наук України, національні галузеві академії наук України, органи із забезпечення якості освіти, центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані заклади освіти, академічні, галузеві науково-дослідні інститути, заклади освіти, інші науково-методичні та методичні установи у взаємодії з відповідними підприємствами, творчими спілками, асоціаціями, товариствами, громадськими об`єднаннями, у тому числі фаховими організаціями (професійними асоціаціями), об`єднаннями роботодавців, незалежними установами оцінювання та забезпечення якості освіти.

Разом із цим, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону № 2145-VIII робочий час педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, виховної, методичної, організаційної роботи та іншої педагогічної діяльності, передбаченої трудовим договором. Робочий час науково-педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, методичної, наукової, організаційної роботи.

Постановою КМУ від 14.06.2000 № 963 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, до яких, зокрема, віднесено посади директора (завідувача) навчально-методичної, методичної, науково-методичної установи, їх заступників з навчальної, виховної, навчально-виховної, методичної, виробничої, навчально-методичної, навчально-виробничої роботи, завідувача навчально-методичного кабінету (лабораторії), а також посади методиста та вихователя-методиста.

Постановою КМУ від 30.08.2002 № 1298 затверджено Схему тарифних розрядів посад керівних, наукових, науково-педагогічних, педагогічних працівників, професіоналів, фахівців та інших працівників бюджетних установ, закладів та організацій, відповідно до якої посада методиста відноситься до переліку посад педагогічних працівників.

Отже, стаж роботи позивача на посаді методиста у яслах-садку № 79 має бути зараховано до спеціального стажу роботи за вислугу років, що дає право на призначення пенсії відповідно до п. е ст. 55 Закону №1078.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішені цього спору суд керується ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.

Як вже зазначалось, за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії ГУ ПФУ в Вінницькій області з 07.09.2021 було призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти.

Розпорядженням ГУ ПФУ в Донецькій області від 24.09.2021 виплату пенсії позивачу припинено, пенсійну справу № 00 закрито «9» з 07.09.2021 до з`ясування.

Вказане розпорядження відповідача не містить жодного обґрунтування.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

На думку суду, оскаржуване розпорядження складено без врахування розтлумачених критеріїв, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 2 ст. 9 КАС, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача відновити позивачу, пенсійні виплати за вислугу років з 07.09.2021 з дня припинення.

Щодо вимоги позивача про скасування рішення відповідача від 25.11.2021 №5711/16-16, то під час розгляду справи не встановлено фактичне прийняття відповідачем, позивачем до позову не було надано, відповідач на вимогу суду надав матеріали пенсійної справи серед яких таке рішення відсутнє.

Таким чином, ці позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з положеннями ч.8 ст.139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про: визнання протиправними дії щодо припинення, пенсійних виплат за вислугу років; скасування розпорядження від 24.09.2021 щодо припинення, пенсійних виплат за вислугу років; скасування Рішення від 25.11.2021 №5711/16-16 про відмову в призначені пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу; зобов`язання призначити та відновити, пенсійні виплати за вислугу років з урахуванням страхового стажу за період роботи на посаді методиста з 01.03.1997 по 25.08.1997 з 07.09.2021 (день подачі заяви про призначення пенсії) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.09.2021 щодо припинення ОСОБА_1 , пенсійних виплат за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити позивачу, пенсійні виплати за вислугу років з 07.09.2021 з дня припинення.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Повне судове рішення складено 11.08.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Шинкарьова