Справа № 522/3220/22
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/3220/22
УХВАЛА
12 серпня 2022 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_5 до державного реєстратора філії КП «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Глущенка Андрія Олександровича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2022 матеріали вищезазначеного адміністративного позову (справу № 522/3220/22) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України було передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.
До Одеського окружного адміністративного суду справа надійшла 31.03.2022 року. Провадження у справі № 522/3220/22 Приморським районним судом м. Одеси відкрито не було.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Білостоцького О.В. від 05.04.2022 адміністративну справу повернуто до Приморського районного суду м. Одеси на підставі ч. 8 ст. 29 КАС України, оскільки матеріали переданої з Приморського районного суду м. Одеси справи №522/3220/22 не містили доказів отримання копії ухвали суду від 21.02.2022 всіма учасниками справи, зокрема, відповідачем - державним реєстратором філії КП «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Глущенко Андрієм Олександровичем.
Листом від 20.07.2022 Приморський районний суд м. Одеси направив справу № 522/3220/22 до Одеського окружного адміністративного суду, зазначивши, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2022 була вручена представнику позивачів адвокату Субботіній Л.В. 23.05.2022.
08.08.2022 справа № 522/3220/22 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі визначено суддю Завальнюка І.В.
Зі змісту адміністративного позову вбачається, що причиною для оскарження рішення державного реєстратора слугувало те, що підстава для державної реєстрації за ОСОБА_6 спірної квартири слугувало рішення Київського районного суду м. Одеси № 2-3593/06 від 22.06.2006 без відповідної перевірки.
В ході судового розгляду справи № 520/6885/17 встановлено, що 25.05.2017 укладений договір дарування нерухомого майна: квартири АДРЕСА_2 . У п. 1 договору вказано, що документом, який посвідчує право власності дарувальника на квартиру є рішення Київського районного суду м. Одеси № 2-3593/06 від 22.06.2006. При цьому справа № 2-3593/06 є справою щодо розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 та не стосується визнання права власності на вказану квартиру.
Представник позивачів адвокат Субботіна Л.В. зазначає у адміністративному позові, що між сторонами не існує спору про право, а спір виник суто з приводу протиправності рішення та дій державного реєстратора під час виконанням ним своїх владних повноважень та адміністративних функцій, а тому на погляд адвоката Субботіної Л.В. справа підсудна адміністративному суду.
Дослідивши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Наведене узгоджується і з положеннями ст. ст. 2, 4 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Так, приписи частини першої статті 19 ЦПК України встановлюють, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
У постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 905/2122/18 наведено такий правовий висновок: спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору.
При цьому, суд враховує, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав вичерпує свою дію із внесенням відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зважаючи на це, належним способом захисту прав або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц, від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 04.08.2018 у справі №915/127/18.
Отже спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, так як спір виник з правовідносин щодо права власності на нерухоме майно.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.
Приймаючи до уваги те, що спір виник з приводу захисту позивачем цивільного права на отримання житла, правовідносини є приватноправовими та не мають публічно-правового характеру, а зазначена справа підлягає розгляду місцевим загальним судом за правилами цивільного судочинства.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України,
Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 в особі законного представника ОСОБА_5 у відкритті провадження по справі за їх позовом до державного реєстратора філії КП «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Глущенка Андрія Олександровича про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснити позивачам, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Завальнюк