Справа № 640/1975/20
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 серпня 2022 року

м. Київ

справа №640/1975/20

адміністративне провадження № К/990/20492/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Стародуба О.П., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі № 640/1975/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними,

УСТАНОВИВ:

У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Пенсійного фонду України, в якому просив зобов`язати відповідачів обчислити та виплачувати пенсію з дати призначення без обмеження її максимального розміру десятьма розмірами прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та виплатити недоплачені раніше суми пенсії; встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, зобов`язавши відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2020 позов задоволено частково:

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії, починаючи з 01 жовтня 2019 року, без обмеження її максимальним розміром;

- в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В подальшому, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою, в якій просив:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача, які полягають у продовженні обмеження пенсії максимальним розміром за період з 01.10.2019 року;

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача, які полягають у поверненні до обмеження пенсії максимальним розміром після здійснення її перерахунку за чинним судовим рішенням від 22.10.2020, у наявності у розрахунку пенсії (проведеному відповідачем на виконання рішення суду) графи "з урахуванням максимального розміру пенсії" з позначенням обмеження сум до виплати 17 391,07 гривень та 17 690,0 гривень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.02.2021 у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, що була подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив суд скасувати вказану ухвалу, та задовольнити вимоги, які наведені в у поданій заяві.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 299 КАС України.

04.08.2022 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Положеннями статті 294 КАС України визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Вказаний перелік ухвал є вичерпним.

Зокрема в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Відповідно до пункту 25 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу.

Водночас КАС України не передбачає права апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС, а також ухвал про відмову в постановленні окремої ухвали відповідно до статті 249 КАС.

Аналогічна позиція викладена у постанова Верховного Суду від 10.07.2022 у справі № 816/1861/17, від 20.11.2020 у справі №663/530/18 та ухвалах Верховного Суду від 19.12.2018 у справі № 2а/0470/2563/12, від 29.07.2021 у справі № 420/12791/20.

Оскільки заявник оскаржував ухвалу про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, а пунктом 25 частини 1 статті 294 КАС України не визначено таких підстав для оскарження ухвали про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії не, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії з підстав зазначених відповідачем в апеляційній скарзі оскарженню не підлягає.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення пункту 1 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 169, 328, 333, КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі № 640/1975/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.М. Чиркін

Судді: О.П. Стародуб

В.М. Шарапа