Справа № 520/1117/22
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 серпня 2022 року № 520/1117/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши у в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Студентська, 5/4, м. Харків, 61024, ) про визнання дій протиправними, скасування постанови і вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (далі по тексту - відповідач, виконавча служба, владний суб`єкт), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ВПВР УЗПВР у Харківській області Східного МУ МЮ (м. Харків);

- скасувати постанову ВПВР УЗПВР у Харківській області Східного МУ МЮ (м. Харків) винесену старшим державним виконавцем Мельник Тетяною № ВП 64502134 про накладання штрафу на ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5100, 00 грн.;

- скасувати вимогу державного виконавця зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду № 520/9703/22 від 10.09.2020 позивача зобов`язано видати останньому довідку про розмір грошового забезпечення, яке, на думку позивача виконане у повному обсязі, через що відсутні підстави вимагати його виконувати, а також для притягнення його до відповідальності у вигляді штрафу.

Ухвалою суду від 28.01.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні в приміщенні ХОАС 04.02.2022 р.

Запропоновано відповідачу, у строк до 04.02.2022, подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати до суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

У зв`язку з неприбуттям представника відповідача до суду у призначений час та не подання відзиву на позов разом з усіма доказами, розгляд справи було відкладено на 23.02.2022 року.

До судового засідання представник відповідача не з`явився, було подано клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, котре було задоволено, розгляд справи відкладено.

У наступні судові засідання, призначені судом, представник відповідача також не з`явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. Правом надати відзив не скористався.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Рішенням ХОАС від 10.09.2020 р. у справі № 520/9703/2020 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, яке набрало законної сили 13.10.2020 р., адміністративний позов задоволено частково та вирішено:

«Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в перерахунку розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2020 року на підставі визначення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не складання та не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення на відповідній посаді діючого військовослужбовця із зазначенням надбавок із сум грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.».

03 лютого 2021 р. ОСОБА_1 було видано виконавчий лист № 520/9703/2020, котрий передано на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та відкрито виконавче провадження ВП 64502134.

Як убачається з доданих до матеріалів справи документів державним виконавцем у зв`язку з надходженням заяви ОСОБА_1 від 24.03.2021 щодо невиконання рішення суду в повному обсязі, з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення було сформовано та направлено на адресу відповідача вимоги від 15.04.2021 року ВП № 64502134, згідно якої у термін до 26.04.2021 надати інформацію державному виконавцю яким чином був розрахований посадовий оклад та оклад за військовим званням ОСОБА_1 згідно довідки від 12.10.2020 № ФХ-105468 (з урахуванням рішення суду про врахування 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти).

Листом від 29.04.2021 р. № 1194/ю позивачем до ВДВС надана інформація, де, зокрема, зазначено, що «розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2020 року складав - 4723 грн у відповідності з Законом про Держбюджет на 2020 рік. Тарифний коефіцієнт за посадою - 2.89, за військовим званням - 0,8.

Отже посадовий оклад був розрахований - 4723/2*2.89=6990 грн.

Оклад за військовим званням - 4723/2*0.8=1890 грн.».

Державним виконавцем на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено вимогу державного виконавця від 23.10.2021 р. ВП №64502134/37175, у зв`язку з надходженням заяви ОСОБА_1 від 05.10.2021 щодо невиконання рішення суду в повному обсязі, а саме: в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 № ФХ-105468 від 12.10.2020 не враховані усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Водночас, як встановлено у вказаній вимозі державного виконавця: «В той же час в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 №ФХ-105468/ВСЗ від 05.03.2021, усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення враховані. Розміри вказаних видів діють з 01 січня 2019 року до теперішнього часу».

У цій вимозі державний виконавець вимагає у ІНФОРМАЦІЯ_1: «У термін до 05 листопада 2021 року виконати рішення в повному обсязі, а саме: оформити належним чином (вказавши розміри усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які встановлені на посаді, з якої був звільнений стягувач ОСОБА_1 та надати до Головного управління ГІФУ в Харківській області для перерахунку пенсії оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для обчислення пенсії, станом на 01 січня 2020 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 - відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.».

У відповідь на зазначену вимогу Обласний центр листом від 03.11.2021 р. № 2487/ю повідомив державного виконавця, про наступне: «Під час проведення перерахунку пенсій на підставі Постанови КМ України від 21 лютого 2017 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким і категоріям осіб", Постанови КМ України від 13 лютого 2008 р. № 45 «Про затвердження Пс проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393.» враховувались у складі грошового забезпечення наступні складові: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років. З 2018 року інших перерахунків пенсії не проводилось.

У вказаному рішенні суду відсутні будь-які інші зобов`язання, щодо включення (виключення) зі складу грошового забезпечення інших складових передбачених нормативно-правовими актами.».

Також до позивача 03.12.21 року надійшла Вимога державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.11.2021 ВП № 64502134, якою державний виконавець зобов`язує ІНФОРМАЦІЯ_1: « 1. У термін до 07.12.2021 виконати рішення суду в по вному обсязі, а саме: оформити належним чином довідку про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії на ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 з урахуванням розмі рів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавка за особливості проходження служби; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень: премія: інше), які відповідають відповідній посаді діючого військовослужбовця.».

Разом з тим, відповідно до резолютивної частини рішення суду від 10.09.2020 у справі № 520/9703/2020 та відповідно до вико навчого листа за яким відкрито виконавче провадження № 520/9703/2020, виданого 03.02.2021 ІНФОРМАЦІЯ_1 було зобов`язано оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 - відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.».

Тобто, спірною вимогою відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язано вчинити дії, що не передбачені судовим рішенням, а саме - з приводу оформлення довідки з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за особливості проходження служби; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень: премія: інше), які відповідають відповідній посаді діючого військовослужбовця.

Після направлення та отримання позивачем спірної вимоги, 24.12.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегі онального .управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мельник Тетяною було винесено поста нову ВП № 64502134 про накладання штрафу на ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Харківсько го окружного адміністративного суду по справі за № 520/9703/20 від 10.09.2020 року.

При цьому, як убачається зі спірної постанови, висновок про невиконання рішення суду в повному обсязі без поважних причин було зроблено на підставі заяви ОСОБА_1 , котра надійшла до відділу примусового виконання рішень про невиконання в повному обсязі посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення суду.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу та вимогою державного виконавця, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Імперативними приписами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404- (далі - Закон №1404) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частин 1 та 3 статті 3 № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1 та 2 статті 18 Закону № 1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

При цьому згідно частини 4 статті 18 Закону № 1404 вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною 1 статті 26 Закону № 1404 передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512) під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 9 Розділу І Інструкції № 512 встановлено, що вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.

Положеннями пункту 12 Інструкції № 512 передбачено, що у вимозі виконавця обов`язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

Згідно пунктів 2 та 3 Розділу XIV Інструкції № 512 у разі наявності у діях боржника або інших осіб ознак злочину, передбаченого статтями 342, 343, 382, 388 Кримінального кодексу України, виконавець звертається до територіального органу поліції з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання.

У постанові про накладення на боржника штрафу виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу.

Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається боржнику.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що визначальною ознакою для винесення державним виконавцем вимоги є невиконання рішення суду боржником без поважних причин. Поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, усі вимоги державного виконавця, в тому числі й спірна, виносились у зв`язку із надходженням до ВДВС заяв ОСОБА_1 щодо невиконання рішення суду в повному обсязі.

Закон України «Про виконавче провадження» не містить положень про правомірність та відповідність встановленій процедурі складання вимог державними виконавцями. Водночас, вони мають відповідати вимогам Закону та не можуть протирічити судовому рішенню або містити вимоги, котрі судовим рішенням не передбачені, як-то вбачається. як зазначалось вище зі спірної вимоги відповідача від 30.11.2021 року ВП 64502134.

Також відповідачем не надано, а судом під час розгляду справи не добуто належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України, доказів перевірки державним виконавцем виконання рішення суду, доказів складання відповідних актів тощо, де було би зазначено, що станом на вказану дату рішення суду боржником не виконано.

Так, згідно п. 8 Розділу І Інструкції № 512 акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

Окрім того, аналіз наведених норм Закону № 1404 дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем наявності чи відсутності поважних причин його невиконання.

Відповідачем не надано, а судом під час розгляду справи не добуто належних та допустимих, достатніх та достовірних в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України, доказів перевірки наявності чи відсутності поважних причин його невиконання.

Окрім того, позаяк Вимога державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.11.2021 ВП № 64502134 містить зобов`язання відповідача вчинити дії, що не передбачені судовим рішенням, а отже є протиправною, то й спірна постанова про накладення штрафу є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача визнати протиправними дії ВПВР УЗПВР у Харківській області Східного МУ МЮ (м. Харків), то суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне відновити порушене відповідачем право позивача шляхом визнання протиправними та скасування рішень владного суб`єкта.

Відтак, за наявності рішення суб`єкта владних повноважень, яке підлягає скасуванню, суд зазначає, що оскаржувані дії поглинаються скасуванням прийнятих рішень, позаяк суб`єктом владних повноважень проявлено активну поведінку.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За статтею 90 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи викладене вище в сукупності, суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень за правилами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не довів юридичну правильність і фактичну обґрунтованість спірних рішень, через що суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Студентська, 5/4, м. Харків, 61024, ) про визнання дій протиправними, скасування постанови і вимоги - задовольнити.

Скасувати вимогу державного виконавця ВПВР УЗПВР у Харківській області Східного МУ МЮ (м. Харків) від 30.11.2021 ВП № 64502134.

Скасувати постанову ВПВР УЗПВР у Харківській області Східного МУ МЮ (м. Харків), винесену старшим державним виконавцем Мельник Тетяною № ВП 64502134 від 24.12.2021 р. про накладання штрафу на ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5100, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.08.2022 року.

Суддя Бадюков Ю.В.