Справа № 640/4825/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 року м. Київ № 640/4825/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМ-Метиз»
до третя особа:Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Державна фіскальна служба України
про:скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІМ-Метиз» (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, 60, прим. 41, код ЄДР: 37065550) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 12/2, код ЄДР: 37508596), в якому просить суд скасувати наказ відповідача від 29.08.2018 № 1206 «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України» в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тім-Метиз» спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності за порушення вимог статей 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач наголошує на протиправності оскаржуваного наказу, виходячи з наступного.

05 листопада 2015 року між позивачем та ТОВ «VAROMI-PRIM» (Республіка Молдова) укладено договір № 53 поставки металопродукції відповідно до додаткової угоди № 1 до договору № 53 від 05.11.2015. Позивач та ТОВ «VAROMI-PRIM» домовились про підсудність спорів за таким договором Господарському суді Дніпропетровської області у відповідності до діючого законодавства України. Позивач у повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання.

Протягом дії договору ТОВ «VAROMI-PRIM» періодично порушував терміни оплати за поставлену позивачем металопродукцію. Позивач звернувся до спливу передбаченого граничного строку повернення валютної виручки з відповідним позовом до суду, (акт податкової № 46072/04-36-14-20/37065550 від 17.08.2018).

08 лютого 2018 року у справі № 904/7130/17 Господарським судом Дніпропетровської області було винесено рішення про стягнення заборгованості за договором № 53 від 05.11.2015 з Товариства з обмеженою відповідальністю «VAROMI-PRIM».

06.03.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області вступило в силу та судом видано судовий наказ у справі № 904/7130/17.

Позивач зазначає, що 03.07.2018 ТОВ «ТІМ-Метиз» підготувало та направило клопотання про визнання та виконання рішення компетентного суду України в порядку угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності до суду м. Кишинева про виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/7130/17.

Додає, що судом м. Кишинева відкрито провадження стосовно розгляду вищеописаного клопотання (Judecatorul Natalia Patra§cu, Справа № 9-2/2018) Судове слухання по справі № 9-2/2018.

28 серпня 2018 року з порушенням процедури відповідач (відповідач не направив на адресу позивача повідомлення, що передбачено ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», у редакції, що діяла на момент проведення такої процедури, виніс наказ № 1206 про застосування до позивача спеціальної санкції у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності за нібито порушення вимог ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Додає, що відповідно до положень частини першої статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України, відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір зарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Водночас частиною третьою, п`ятою статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується. У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Відтак, за твердженням позивача, у випадку прийняття відповідним судом рішення про задоволення вказаного в частині 3 статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» позову, то порушення з боку суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - відсутні. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року у справі № 904/7130/17 про стягнення заборгованості за договором № 53 від 05.11.2015 з Товариства з обмеженою відповідальністю «VAROMI-PRIM» (до винесення наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 25.12.2013 № 1562 про застосування до позивача спеціальної санкції), а відтак, у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України були відсутні підстави для застосування такої санкції, у зв`язку з відсутністю в діях позивача порушень статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в розумінні вказаного Закону.

Позивач додає, що 06 лютого 2019 року вступили в сили зміни до Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» відповідно до яких, зокрема, було виключено ст. 37. «Спеціальні санкції за порушення цього або пов`язаних з ним законів України» була єдиною нормою, яка передбачала перелік спеціальних санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та порядок їх застосування.

Відтак, з 06.02.2019 в України відсутній інститут спеціальних санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та відповідно, на думку позивача, застосування таких санкцій до суб`єкта господарювання з 06.02.2019 є незаконним.

Підсумовуючи викладене позивач просить суд задовольнити позовну вимоги.

Позиція відповідача.

Відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, наголосивши на правомірності прийняття оскаржуваного наказу, оскільки до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від Державної фіскальної служби України надійшло подання про порушення ТОВ «ТІМ-Метиз» статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Відповідач пояснює, що подання ДФС України від 29.05.2018 вих. № 9187/5/99-99-14-06-02-15 містить, зокрема, такі обов`язкові дані: назва і реквізити суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІМ-Метиз»; 2) код порушення - 00010, який зазначає порушення вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (згідно з листом ДПА від 16.07.2007 № 8747/5/22-6016 щодо тлумачення кодів порушень, які використовуються ДПА при наданні пропозицій на застосування спеціальних санкцій до суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності); 3) вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності; 4) назва і реквізити контрагенту: - ООО «VAROMI-PRIM» (2023, ул. Вадул луй Водэ 44 кв. (оф) 20, Кишинев, Республика Молдова, директор: Ройбу Вадим); 5) код валюти : - 840, що згідно із Класифікатором валют та банківських металів, затверджених постановою Правління Національного банку України від 04.02.1998 № 34 означає долар США; 6.) сума заборгованості - 20,00 тис. од.; інша доцільна інформація: - БАНК КБ «MoldovaAgroinbank» б/код AGRNMD2X435 р/с 6.

На виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 05.11.2015 № 53 відвантажено товар на загальну суму 141242,1 доларів США, нерезидентом перераховано оплату у сумі 121242,10 доларів США.

Відтак, за твердженням відповідача, у зв`язку з надходженням до Мінекономрозвитку подання ДФС України від 29.05.2018 № 9187/5/99-99-14-06-02-15, щодо застосування до ТОВ «ТІМ-Метиз» спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, яке за формою і змістом повністю відповідало вимогам частини третьої статті 37 Закону та Положенню про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону, затвердженого наказом Мінекономіки від 17.04.2000 № 52, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.05.2000 за № 260/4481 у Мінекономрозвитку не було підстав для незастосування до ТОВ «ТІМ-Метиз» спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, на виконання вимог статті 37 Закону.

При цьому, відповідач додає, що Мінекономрозвитку не має повноважень перевіряти зазначені у поданні порушення. Такої ж позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України у справі № К/800/15318/15).

За твердженням відповідача, Єдиною підставою для застосування спеціальної санкції є подання ініціатора, що також узгоджується з нацією Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.07.2018 у справі № 809/4403/15.

Також зауважує, що у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 825/3076/15-а колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про наявність у Державної фінансової служби підстав для внесення подання, дотримання форми та змісту його складення, направлення та застосування такого виду спеціальної санкції, як індивідуальний режим ліцензування відповідно до частини третьої статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Відповідач також додає, що листом (вх. Мінекономрозвитку) від 10.01.2019 № 07/2008-19 ТОВ «ТІМ-Метиз» звернулося до Мінекономрозвитку з проханням подовжити термін тимчасового зупинення дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Водночас Мінекономрозвитку своїм листом від 05.02.2019 № 4102-13/5158-07 повідомило ТОВ «ТІМ-Метиз» про можливість розгляду питання про тимчасове зупинення дії спеціальної санкції, застосованої до підприємства, у разі надходження до Мінекономрозвитку належним чином завірених копій матеріалів про вжиті Підприємством заходи щодо стягнення заборгованості з «ООО «Varomi-Prim» (Молдова) станом на поточну дату та довідок з усіх обслуговуючих банків (оригінали) про відсутність порушень законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями.

У відзиві також зазначено, що наказом Мінекономрозвитку від 11.02.2019 № 203 «Про тимчасове зупинення дії спеціальної санкції, що застосована до ТОВ «ТІМ-Метиз» - тимчасово, до 01.05.2019 включно, зупинено дію спеціальної санкції, що застосована до суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності України.

Підсумовуючи викладене відповідач наголошує на необґрунтованості позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні.

У відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги, наголосивши на необґрунтованості доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Позиція третьої особи.

У письмових пояснень представник ДФС України зазначив, що на підставі пропозицій ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 09.02.2018 № 1087/8/04-36-14-06-12 щодо застосування до ТОВ «ТІМ-Метиз» та іноземного партнера ООО «VAROMI-PRIM» (Республіка Молдова) спеціальні санкції у вигляді індивідуального режиму ліцензування відповідно до ст. 37 Закону України від 16.04.2019 № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічні діяльність».

При цьому, представник ДФС України пояснює, що пропозиції ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 09.02.2018 № 1087/8/04-36-14-06-12 про застосування спеціальних санкцій надано за результатами позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «ТІМ-Метиз» (акт від 23.10.2017 № 17577/04-36-14-06/37065550), якою встановлено прострочену дебіторську заборгованість у сумі 20000 доларів США (еквівалент 535993,68 грн.) за зовнішньоекономічним контрактом від 05.11.2015 № 53 укладеним із ООО «VAROMI PRIM».

Додає, що на виконання контракту від 05.11.2015 № 53 ТОВ «ТІМ-Метиз» відвантажено на адресу ООО «VAROMI PRIM» товар на загальну суму 141242,10 доларів СІНА (еквівалент 3656787,97 грн.), а нерезидентом України здійснено оплату за товар у сумі 121242,10 доларів США, а відтак станом на 06.10.2017 по зазначеному контракту рахувалась дебіторська заборгованість у сумі 20000 доларів СІНА, що відповідало даним бухгалтерського обліку підприємства (рахунок 362 «Розрахунку з іноземними покупцями»).

Відтак, за результатами проведеної перевірки встановлено порушення вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР, а саме: надходження від нерезидента валютної виручки за товар не у повному обсязі, за що відповідно до статті 4 цього Закону нараховано пеню у розмірі 193,00 грн., яка сплачена ТОВ «ТІМ-Метиз» у повному обсязі, з огляду на що ДФС листом від 29.05.2018 № 9187/5/99-99-14-06-02-16 направлено подання до Мінекономрозвитку про застосування спеціальних санкцій до зазначених суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності на підставі чого і прийнято оскаржуваний наказ, який, за твердженням третьої особи, є правомірним та скасуванню не підлягає.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою суду від 26.03.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та викрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29.08.2018 № 1206 «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб`єктів господарської діяльності» вирішено у 10-денний строк з дня набрання чинності цим наказом застосувати спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, зазначених у додатку до цього наказу, зокрема, - до ТОВ «ТІМ-Метиз».

Наказом Мінекономрозвитку від 20.09.2018 № 1327 «Про тимчасове зупинення дії спеціальної санкції, що застосована до ТОВ «ТІМ-Метиз» - тимчасово, до 15.12.2018 включно, зупинено дію спеціальної санкції, що застосована до суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності України.

Наказом Мінекономрозвитку від 17.12.2018 № 1922 «Про тимчасове зупинення дії спеціальної санкції, що застосована до ТОВ «ТІМ-Метиз» - тимчасово, до 06.02.2019 включно, зупинено дію спеціальної санкції, що застосована до суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності України.

Наказом Мінекономрозвитку від 11.02.2019 № 203 «Про тимчасове зупинення дії спеціальної санкції, що застосована до ТОВ «ТІМ-Метиз» - тимчасово, до 01.05.2019 включно, зупинено дію спеціальної санкції, що застосована до суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності України.

Разом з тим, позивач вважаючи свої права порушеними, а наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29.08.2018 № 1206 «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб`єктів господарської діяльності» протиправним в частині застосування до ТОВ «ТІМ-Метиз» спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності за порушення вимог статей 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» (далі також - «Закон про ЗЕД», в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення), за порушення цього або пов`язаних з ним законів України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, зокрема: - застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб`єктами цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 цього Закону (в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення) санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб`єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Якщо суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб`єктами господарської діяльності, до яких застосовано санкції, усунуто допущені порушення законодавства України або вжито практичні заходи, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, ініціатори подання щодо застосування санкцій можуть направляти центральному органу виконавчої влади з питань економічної політики матеріали про їх скасування (зміну виду, тимчасове зупинення).

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» Національний банк України має право встановлювати строк, протягом якого куплена резидентом на міжбанківському валютному ринку України іноземна валюта для забезпечення виконання зобов`язань перед нерезидентом має бути використана за призначенням, і порядок її продажу в разі недотримання резидентом цього строку.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Таким чином, проаналізувавши зазначені вище норми, суд зазначає, що застосування спеціальних санкцій, передбачених у статті 37 Законі України «Про зовнішньоекономічну діяльність», має на меті припинення та недопущення повторення відповідним суб`єктом господарювання порушення у сфері зовнішньоекономічних відносин. Якщо статтею першою Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» закріплено присічні строки розрахунків при експорті товарів/послуг, недотримання яких утворює склад правопорушення, що і є підставою для застосування до суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності відповідальності (як за положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», та і за - Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»), то положеннями статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено випадки зупинення перебігу таких строків та нарахування пені, а саме - у разі подання резидентом позову до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України. При цьому, з урахуванням положень частини третьої та п`ятої статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» слідує, що такі строки зупиняються, а пеня не нараховується впродовж розгляду справи у відповідному суді, а із закінченням розгляду такої справи та у разі прийняття судом позитивного рішення на користь суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності, останній звільняється від обов`язку із сплати пені за порушення строків.

При цьому, суд зазначає, що, враховуючи зазначені вище положення законодавства, сам лише факт звернення суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності до відповідного суду з позовом про стягнення заборгованості є підставою для звільнення саме від сплати пені (повністю або на відповідний строк), але не свідчить про відсутність в діях позивача порушень статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР. Тобто, навіть за умови наявності рішення відповідного суду (суд, Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті України), прийнятого на користь суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності про задоволення позову про стягнення з постачальника заборгованості, автоматично не звільняє такого суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності від відповідальності за порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР.

Відтак, санкції, передбачені статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», у разі неповернення виручки після спливу граничного строку, встановленого Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», можуть бути застосовані Мінекономрозвитку навіть за наявності позитивного рішення суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України. Незастосування таких санкцій можливе у разі усунення суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності відповідних допущених порушень або надання доказів неможливості виконання рішення суду чи арбітражу, перелік яких визначено у Порядку взаємодії Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України з питань застосування спеціальних санкцій, затвердженому наказом Міністерства економіки України від 9 листопада 2006 року № 340/672.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 826/12552/18 (провадження № /9901/28012/19); у постанові від 26.08.2021 у справі № 520/5339/19 (провадження № К/9901/36496/19).

При цьому, досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 у справі № 904/7130/17 встановлено, що 05.11.2015 між ТОВ «ТІМ-Метиз» (постачальник) та ТОВ «VAROMI-PRIM» (Республіка Молдова) (покупець) уклали контракт № 53, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується виготовити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплати товар, обговорений в Специфікаціях до Контракту, в порядку та на умовах, визначених даним Контрактом.

Найменування, асортимент, кількість, ціна та інші характеристики товару, вказуються в Специфікаціях до Контракту, які з моменту підписання сторонами є його невід`ємною частиною (п. 1.2. Контракту).

Відповідно до п. 4.3. Контракту загальна сума Контракту визначається сумарною вартістю товару, поставка якого здійснюється відповідно Специфікацій до даного Контракту. Орієнтовна вартість даного Контракту на момент його укладення складає 1 000 000,00 доларів США.

В силу вимог п. 6.2.1 Контракту покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар згідно з мовами даного Контракту.

Згідно п. 9.2. Контракту в редакції Додаткової угоди № 1 від 05.11.2015 до Контракту всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають по цьому Контракту та не врегулюванні шляхом переговорів сторонами, в тому числі, які стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або не дії, підлягають вирішенню в Господарському суді Дніпропетровської області м. Дніпро, Україна, у відповідності з діючим законодавством України, розгляд спору буде відбуватися на українській мові.

Контракт вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 3112.2017, але в будь - якому випадку до моменту виконання сторонами своїх договірних зобов`язань (п. 10.1. Контракту з урахуванням Додаткової угоди № 1 до Контракту).

Згідно Специфікацій: № 12 від 28.10.2016, № 13 від 10.01.2017, № 14 від 10.01.2017, від № 15 від 30.01.2017 до Контракту сторонами визначено умови оплати: повний розрахунок за поставлений товар протягом 15 календарних днів з моменту відвантаження товару.

Як встановлено господарським судом факт виконання позивачем договірних зобов`язань з урахуванням Специфікацій №№ 12 -15 до Контракту з поставки товару відповідачу та факт отримання останнім товару на загальну суму 42 649,38 доларів США., підтверджується наявними у матеріалах господарської справи товарно-транспортними накладними та рахунками.

При цьому, як встановлено господарським судом покупець - ТОВ «VAROMI-PRIM» (Республіка Молдова) свої зобов`язання за Контрактом виконав частково, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед ТОВ «ТІМ-Метиз» зі сплати товару на суму 26 012,79 доларів США, що і слугувало причиною виникнення господарського спору.

У рішенні також зазначено, що в процесі розгляду справи № 904/7130/17 ТОВ «VAROMI-PRIM» проведено погашення заборгованості за поставлений товар у сумі 6012,79 доларів США, у зв`язку з чим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 у справі № 904/7130/17 стягнуто з ТОВ «VAROMI-PRIM» на користь ТОВ «ТІМ-Метиз», зокрема, 20 000,00 доларів США (двадцять тисяч доларів США) - заборгованості, 2637,23 доларів США (дві тисячі шістсот тридцять сім доларів 23 центів США) - пені, 123,50 доларів США (сто двадцять три долара 50 центів США) - штрафу.

Відповідно до наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2018 № 904/7130/17 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 у справі № 904/7120/17 набрало законної сили 06.03.2018.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, зазначені вище обставини свідчить про порушення ТОВ «ТІМ-Метиз» вимог статей 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що і слугувало підставою для внесення ДФС України до Мінекономрозвитку України подання про включення ТОВ «ТІМ-Метиз» до переліку суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких необхідно застосувати спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності стала наявність простроченої дебіторської заборгованості за здійсненою зовнішньоекономічною операцією позивача з нерезидентом - ТОВ «VAROMI-PRIM» за контрактом від 05.11.2015 № 53 у розмірі 20 000 доларів США.

Вказані обставини позивачем не заперечуються та не спростовуються.

Посилання позивача у позовній заяві на порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваного наказу, оскільки відповідач не направив на адресу позивача повідомлення, що передбачено ст. 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», є помилковим, оскільки позивачем не наведено наявності такого нормативного регулювання.

Таким чином, проаналізувавши вказані обставини у сукупності, в контексті викладених норм права, за результатами дослідження наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку про правомірність на час прийняття відповідачем наказу від 29.08.2018 № 1206 «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України» в частині застосування до ТОВ «Тім-Метиз» спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності за порушення вимог статей 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

При цьому, суд звертає увагу, що наказом Міністерства від 13 лютого 2020 № 228 на підставі подання Державної податкової служби України вих. від 21.01.2020 N 535/5/99-00-05-07-02-05, вх. від 22.01.2020 №03/6486-20 скасована дія спеціальної санкції, що застосована до ТОВ "ТІМ МЕТИЗ" (код ) на підставі оскаржуваного наказу від 29 серпня 2018 року № 1206 (у частині), а відтак, відсутні підстави для скасування акту, який вже є нечинним навіть у разі визнання прийняття такого акту протиправним.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, а також виходячи із заявлених вимог та підстав позову, суд приходить до висновку, що в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги та, враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, судом не встановлено порушень прав чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин з боку відповідача.

Доводи позивача, що викладені у позовній заяві, як підстава для задоволення позовних вимог, спростовуються висновками суду, викладеними у даному рішенні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 134, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМ-Метиз» (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, 60, прим. 41, код ЄДР: 37065550) відмовити повністю.

Відповідно до ч. 6 ст.287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому ст.ст. 292, 293, 296, 297 КАС України.

Зважаючи на затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21, апеляційні скарги в електронній формі подаються безпосередньо до апеляційного суду.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 59 «Перехідні положення»).

Суддя О.А. Кармазін