Справа № 420/1918/22
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1918/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління державної праці в Одеській області (пр-т Шевченка, 2, м.Одеса, 65044) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (а.с.1-5,38-42) звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Головного управління державної праці в Одеській області (далі ГУ Держпраці) про визнання протиправною та скасування постанови від 12.01.2022 року про накладення штрафу за допуск працівника до роботи без укладення трудового договору.

Позивач зазначила, що оскаржувана постанова прийнята на підставі акту фактичної перевірки ГУ ДПС в Одеській області від 24.11.2021 року, в якому вказані порушення законодавства про РРО, з якими вона погодилась та сплатила штрафні санкції, а також зазначено, що під час перевірки встановлено використання праці найманої особи без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцем доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а саме ОСОБА_2 , та допущена до роботи без оформлення наказу і повідомлення про прийняття на роботу до органів ДПС.

Позивач звертає увагу, що як в акті перевірки, так і в оскаржуваній постанові невірно вказано прізвище її працівника. Вказано - ОСОБА_2 , тоді як вона є ОСОБА_3 .

З вказаним працівником - ОСОБА_3 нею укладений трудовий договір 12.11.2021 року про початок роботи з 15.11.2021 року. Зазначене в акті перевірки, що ОСОБА_3 працює з 06.08.2021 року не відповідає дійсності.

Позивач стверджує, що на час здійснення перевірки ОСОБА_3 була працевлаштована у відповідності до вимог законодавства. Позивачка не заперечує, що вона не своєчасно повідомила про прийняття на роботу працівника ГУ ДПС відповідно до постанови КМУ №413, проте за це не передбачена відповідальність за ч.2 ст.265 КЗпПУ.

В обґрунтування позовних вимог позивач також зазначила, що акт фактичної перевірки не може бути підставою для притягнення її до відповідальності за ч.2 ст.265 КЗпПУ відповідачем ГУ Держпраці, оскільки працівники ГУ ДПС вийшли за межі наказу від 17.11.2021 року щодо мети (питань) перевірки, тобто в наказі відсутні серед питань перевірки - дотримання норм КЗпПУ.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року позов залишено без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 22.02.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 06.04.2022 року було зупинено провадження у справі, у зв`язку з простоєм посадових осіб структурних підрозділів у Головному управлінні Держпраці в Одеській області, оголошеного наказом від 15.03.2022 року №47-к з 16 березня 2022 року.

Ухвалою від 11.08.2022 року поновлено провадження у справі.

До суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.62-65), згідно з яким відповідач просить відмовити в задоволенні позову та зазначив, що оскаржувана постанова прийнята на підставі акту фактичної перевірки ГУ ДПС №25411/15/14/РРО/ від 24.11.2021 року за, яким встановлено виконання робіт найманим працівником без належного оформлення трудових відносин. Постанова прийнята з дотриманням Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ №509 від 17.07.2013 року (далі Порядок №509). Службовою запискою від 22.12.2021 головний державний інспектор Соболь К.Є. передала начальнику ГУ ОСОБА_4 лист ГУ ДПС в Одеській області від 10.12.2021, із пакетом документів для розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 265 КЗпПУ.

ГУ Держпраці направило до ФОП ОСОБА_1 повідомлення від 24.12.2021 щодо отримання 22.12.2021 начальником ГУ Держпраці акту фактичної перевірки ГУ ДПС, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю. Вказане повідомлення позивачка отримала, проте жодних пояснень, документів до ГУ Держпраці не надала.

Представник вважає, що порушення доведено актом перевірки ГУ ДПС, оскільки акт є носієм доказової інформації матеріалами, відповідно оскаржувана позивачем постанова є правомірною.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що гр-ка ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 02.08.2021 року (а.с.7).

17.11.2021 року ГУ ДПС прийнятий наказ №8332-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 », яким визначено провести перевірку ФОП ОСОБА_1 , у тому числі на господарському об`єкті магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 тривалістю 10 днів з 18.11.2021 року з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку (а.с.22)

На підставі вказаного наказу посадовими особами ГУ ДПС з 19.11.2021 року по 24.11.2021 року проведена фактична перевірка господарської одиниці бар-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якої складено акт реєстраційний номер № 25411/15/14/РРО/ НОМЕР_1 від 24.11.2021 року (а.с.23-24).

Згідно з висновком акту перевірки встановлені порушення п.1,2,11 ст.3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст.24 КЗпПУ, постанови КМУ від 17.06.2015 року №413 в частині не подання або несвоєчасного подання до органів ДПСУ повідомлення про прийняття працівника на робот.

У змісті акту перевірка, крім іншого, вказано, що в ході перевірки встановлено використання праці найманої особи без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцем доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та допущена до роботи без оформлення наказу і повідомлення про прийняття на роботу до органів ДПС. Працює з 06.08.21 року та отримує зарплатню у розмірі 6000,00грн.

ГУ ДПС направило на адресу ГУ Держпраці лист від 10.12.2021 року з додатком копії акту фактичної перевірки від 24.11.2021 року, в якому повідомило про встановлені обставини щодо використання праці найманої особи без належного оформлення трудових відносин, зазначивши, що інформація надається для подальшого відпрацювання та контролю за усуненням встановлених порушень податкового законодавства в частині укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (а.с.74-75).

Головний державний інспектор ГУ Держпраці Соболь К.Є. подала на ім`я начальника ГУ Держпраці Байдюку С.В. службову записку від 22.12.2021 згідно з якою надала лист ГУ ДПС від 10.12.2021 року з додатками для розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 265 КЗпПУ (а.с.68-69).

24.12.2021 року ГУ Держпраці направило ФОП ОСОБА_1 повідомлення від 24.12.2021 щодо отримання 22.12.2022 начальником ГУ Держпраці акту фактичної перевірки ГУ ДПС, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю відповідно до ч.2 ст.2 ст.265 КзПУ, яке отримано позивачкою 30.12.2021 року.

Постановою про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №06ДПС/ТД-ФС від 12.01.2022 року на ФОП ОСОБА_1 за порушення відображене в акті перевірки ГУ ДПС накладений штраф у розмірі 6000,00грн на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпПУ, відповідно до якого (в редакції на час спірних правовідносин) фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Позивач отримавши засобами поштового зв`язку вказану постанову та вважаючи її протиправною звернулась до суду з даним позовом до відповідача ГУ Держпраці.

Відповідач ГУ Держпраці є суб`єктом владних повноважень, територіальним органом Державної служби України з питань праці до повноважень якого у відповідності до Положення про Головне управління (Управління) державної служби з питань праці в області, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №340 від 27.03.2015 року відноситься, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю.

Частиною 1 статті 259 КЗпП України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), якій відповідно до його п.1 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Згідно з п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

У п.5 Порядку наведені підстави для проведення інспектування. Згідно з пп.6 п.5 Порядку інспекційні відвідування проводяться за інформацією, зокрема, за інформацією ДФС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п.19 Порядку №295).

Пунктами 27-29 Порядку №295 визначено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Таким чином, Порядком визначено, що у разі встановлення факту використання праці неоформлених працівників застосовується з приписом одночасно вживаються заходи притягнення до відповідальності об`єкта відвідування або його посадових осіб.

Вищезазначені ч.1 ст.259 КЗпП України та Порядок №295 встановлюють підстави для здійснення державного нагляду та контроль за додержанням законодавства про працю, порядок його проведення, оформлення результатів та прийняття відповідних заходів реагування.

Згідно ч.ч.3,4 ст.265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509).

Згідно з п.1 Порядку №509 він визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпПУ та ч.2-7 ст.53 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

- акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/ невиїзного інспектування;

- акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Отже, Порядок №509 однією з підстав накладення на суб`єкта господарювання штрафу визначає акт перевірки ДПС, її територіального органу, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю.

В той же час частиною 8 ст.265 КЗпП України (в редакції на час спірних правовідносин) встановлено, що штрафи, зазначені в абз.2 ч.2 цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Тобто, частиною 8 ст.265 КЗпП України встановлює специфічну особливість процедури притягнення до відповідальності юридичних та фізичних осіб-підприємців, які допустили конкретно визначене порушення законодавства про працю, а саме передбачене в абз.2 ч.2 ст.265 КЗпПУ.

Вказана особливість полягає в тому, що частиною 8 ст.265 КЗпП України фактично встановлено заборону накладення штрафу за порушення, передбачене саме абз. 2 ч.2 ст.265 КЗпПУ, якщо цьому не передувало здійснення заходу державного нагляду (контролю). Виключенням є накладення штрафу без здійснення відповідного заходу на підставі рішення суду яким зафіксовані відповідні обставини.

Отже, відсутні підстави для накладення штрафу за порушення, передбачене абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України лише на підставі акту фактичної перевірки ДПС, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю.

З урахуванням викладеного, лист ГУ ДПС та наданий акт фактичної перевірки могли бути використані лише як інформація органів ДПС про факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень, яка відповідно до п.5 Порядку №285 є підставою для проведення інспектування.

У самому листі ГУ ДПС від 10.12.2022 року вказано, що інформація надається для подальшого відпрацювання та контролю за усуненням встановлених порушень податкового законодавства в частині укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), тобто надається саме інформація (а.с.74-75).

Вказаний лист, у якому вказувалось про встановлення порушення позивачем вимог законодавства про працю, відповідальність за яке встановлена абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, міг бути використаний лише як інформація для проведення інспектування також з тих підстав, що ГУ ДПС не здійснювало фактичну перевірку з питань використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, про що свідчить наказ ГУ ДПС від 17.11.2021 року про призначення перевірки позивача (а.с.22).

Не здійснення відповідачем у встановленому законодавством порядку заходу державного нагляду (контролю) потягло також те, що в оскаржуваному наказі не відображені правильно прізвище найманого працівника та обставини її працевлаштування. Відповідачем у відзиві не спростовані доводи позивача, що з найманим працівником ОСОБА_3 нею було укладено своєчасно трудовий договір.

За таких обставин прийнята ГУ Держпраці оскаржувана постанова про накладення штрафу від 12.01.2022 року за №06ДПС/ТД-ФС є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідач не довів належними і допустимими доказами правомірність свого рішення про накладення на позивача штрафу, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, то сплачений ФОП ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2 481,00 грн підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Одеській області.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління державної праці в Одеській області (пр-т. Шевченка,2, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову Головного управління державної праці в Одеській області про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 12.01.2022 року за №06ДПС/ТД-ФС .

Стягнути з Головного управління державної праці в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у сумі 2 481,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст.293,295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва