Справа № 620/2169/22
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року м.Чернігів Справа № 620/2169/22

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Клопота С.Л., розглянувши в спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1) про визнання протиправною бездіяльності дій та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1) та просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_1) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановлену ч.2 ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_1) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановлену ч.2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Свої позовні вимоги мотивує тим, що бездіяльність відповідача у не нарахуванні та невиплаті позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби є протиправною оскільки суперечить приписам ст.15 Закону Україні «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою судді від 15.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження. Також установлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов.

Від відповідача у становлений ухвалою суду строк надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що позивач з 24 грудня 2013 року по 24 грудня 2021 року проходив військову службу за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_1 військова частина НОМЕР_1).

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_1) від 24 грудня 2021 року № 721 -ос позивача виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.

Вислуга років станом на 24.12.2021 становить: календарна - 8 років 11 місяців 04 дні; пільгова - 4 роки 03 місяці 05 днів; всього - 13 років 02 місяці 09 дні.

Після звільнення зі служби, позивач звернувся до відповідача із рапортом від 24 грудня 2021 року про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч.2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Листом від 04.01.2022 №111/40-22 відповідач відмовив у виплаті йому одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, зазначаючи при цьому, що відповідно до абзацу 1 ч,2 ст.15 Закону Україні «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби виплачується за наявності десяти і більше календарних років вислуги на військовій служби. Оскільки календарна вислуга позивача становить 08 років 11 місяців 04 дні, підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні є відсутньою.

Вважаючи бездіяльність відповідача у не нарахуванні та невиплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби протиправною позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захист військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни відповідно до Конституції України визначає Закон України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей") та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Згідно із п.2 р. І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (Порядок №260) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Порядок та умови нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби регулюється розділом XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 розділу XXXII Порядку №260, у разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.

Діюче законодавство України, що регулює порядок проходження військової служби, в тому числі і Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не містить формально визначеного поняття «календарний рік служби».

У Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутня пряма вказівка на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше календарних років вислуги.

Поняття «пільгове обчислення вислуги років» використовується у нормативних документах, що регулюють порядок проходження військової служби, для визначення обсягу пільг, які надаються військовослужбовцю, під час проходження ним служби, як то надання додаткової відпустки, підвищення доплати до грошового утримання, у тому числі і для обчислення розміру грошової допомоги при звільненні.

Отже, термін «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність вислуги 10 років і більше.

Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом постанові від 24.11.2020 у справі №822/3008/17.

Витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 груди: 2021 року № 721-ос підтверджено що загальна вислуга років позивача, станом на дату з військової служби, становить 13 років, 02 місяці, 09 днів, тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана.

Інші підстави відмови, крім недостатності років вислуги, у призначенні одноразової грошової допомоги є відсутніми.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановлену ч.2 ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є протиправною.

Від так ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановлену ч.2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити у повному обсязі.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1) (АДРЕСА_2) про визнання протиправною бездіяльності дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_1) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановлену ч.2 ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( військова частина НОМЕР_1) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановлену ч.2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складений 11.08.2022.

Суддя С.Л. Клопот