Справа № 569/8122/22
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8122/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.

за участі секретаря судового засідання Янок М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Брик Анни Василівни,

Управління патрульної поліції в Рівненській області,

Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

про визнання протиправною та скасування постанови,

В засіданні приймали участь:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник відповідача - Івашинюта І. О.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Брик Анни Василівни, Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАО №5477725 від 12.06.2022.

В обґрунтування своєї позовної заяви вказує, що 12.06.2022 о 21 год. 30 хв. він рухався по шляху м06 (Київ-Чоп) в напрямку м. Рівне, проїжджаючи м. Грушвиця Друга, прямо під дорожнім знаком закінчення населеного пункту його було зупинено патрульною поліцією та притягнуто до адміністративної відповідальності, про що було винесено постанову серії ЕАО №5477725 від 12.06.2022. У тексті постанови вказано, що розгляд справи проводився інспектором УПП Рівненської області лейтенантом поліції Брик А.В., що не відповідає дійсності, оскільки розгляд справи проводив поліціянт чоловічої статі - ОСОБА_2 . Зазначає, що знаки 5.45 і 5.46 встановлюються на фактичній межі прилеглої до дороги забудови населеного пункту. Якщо знак встановлено не на кордоні прилеглої до дороги забудови, а винесений за неї, то відповідно сам знак встановлено з порушенням існуючих норм і його розташування не відповідає ПДР України. Вважає, що в момент здійснення вимірювання швидкості автомобіля працівники патрульної поліції тримали в руках вимірювальний прилад TruСam, що суперечить змісту ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Ухвалою суду від 04.07.2022 відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

25 липня 2022 року відповідачами було подано до суду відзив на позовну заяву. На обґрунтування своїх заперечень щодо позову відповідач зазначив, що старшим лейтенантом поліції Радчук Д.М. під час несення служби 12.06.2022 за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер 000762) було виявлено порушення ПДР України, а саме: 12.06.2022 0 21:28 год на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп 350 км. (с. Грушвиця Друга) ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження швидкості руху більш як на 26 км/год, а саме в населеному пункті "Грушвиця Друга", позначені дорожніми знаками 5.49, 5.50 рухався зі швидкістю 76 км/год. Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується, зокрема, відеозаписом. Факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується законністю використання лазерного вимірювача швидкості, що пройшов відповідну періодичну повірку та отримав всі необхідні сертифікати, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора, постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеними компетентною службовою особою в межах своїх повноважень. Враховуючи наведене, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Постановою серії ЕАО №5477725 від 12.06.2022 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 12.06.2022 о 21:28:04 на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп 350 км. (с. Грушвиця Друга), керуючи транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху більш як на 26 км/год, а саме в населеному пункті "Грушвиця Друга", позначені дорожніми знаками 5.49, 5.50 рухався зі швидкістю 76 км/год, чим порушив вимоги пп. 12.4. ПДР «Порушення швидкісного режиму в населених пунктах». Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 000762.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»)

Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, станом на час вчинення адмінправопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять докази вчинення позивачем передбаченого приписами КУпАП адміністративного правопорушення, зокрема, факт руху автомобіля позивача зі швидкістю 76 км/год., що підтверджується відеофайлом та фотознімком, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та пройшов повірку. Крім того, з долученого відповідачем відеофайлу не вбачається, що позивач заперечував факту перевищення встановленої швидкості руху в населеному пункті. Останній навпаки підтвердив рух автомобіля зі швидкістю 76 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-МІ/1-2903-2012.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/23029, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 19.08.2021 та чинного до 19.08.2022, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20№ ТС000762, є придатним до застосування.

При цьому, згідно офіційного листа Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01 жовтня 2019 року № 22-38/49, крім основного, ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості в автоматичному режимі.

Посилання позивача на те, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, де зазначено, що фіксація швидкості руху автомобілів повинна здійснюватися лише в автоматичному режимі, є незмістовними, оскільки лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. При цьому, саме вимірювання прилад здійснює автоматично.

Вказаної позиції дотримується Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.05.2022 по справі № 607/21213/21.

Тобто, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Вищенаведеними доказами в достатній мірі підтверджується, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20-20 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Тобто, вимірювання швидкості вказаним пристроєм станом на 12.06.2022 достовірно підтверджувало швидкість транспортних засобів в момент їх руху.

Позивач, керуючи транспортним засобом в момент вимірювання швидкості вищевказаним приладом 12.06.2022 рухався в межах населеного пункту - (с. Грушвиця Друга). Це підтверджується наданими до суду зі сторони відповідача відомостями та ця обставина не заперечується позивачем.

Крім того, суд зауважує, що оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, на відеозаписі з приладу LTI 20/20 TruCAM із зафіксованим порушенням ПДР вказані координати, де було вчинено порушення. Якщо ввести вказані координати (висоту і довготу) на карті, вказана точка і буде місцем вчинення правопорушення.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з пристрою вимірювання швидкості руху, на яких відображено, що автомобіль під керуванням позивача рухався зі швидкістю 76 кілометрів на годину в межах населеного пункту, перевищивши швидкість руху на 26 км/год. На відеозаписі зафіксовано рух саме автомобіля Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 .

Стосовно доводів позивача про те, що знак 5.46 ПДР України встановлено не на кордоні прилеглої до дороги забудови, а винесений за неї, то відповідно сам знак встановлено з порушенням існуючих норм і його розташування не відповідає ПДР України, суд звертає увагу, що незаконність встановлення чи знаходження такого знаку не встановлена жодним рішенням суду. Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року по справі №569/23968/18.

Крім того, щодо тверджень позивача про те, що у тексті постанови вказано про розгляд справи інспектором УПП Рівненської області лейтенантом поліції Брик А.В., що не відповідає дійсності, оскільки розгляд справи проводив поліціянт чоловічої статі - ОСОБА_2 , необхідно зазначити таке.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Отже, саме інспектор Національної поліції уповноважений розглядати адміністративні справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та за наслідками розгляду приймати постанови про накладення адміністративного стягнення.

Як стверджується переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, долученим представником відповідачів до відзиву, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 здійснювався старшим лейтенантом поліції Радчук Д. М., яким, у тому числі, було вручено позивачу копію оспорюваної постанови. Вказані обставини позивачем не заперечуються. При цьому, зазначення у постанові відомостей про іншого інспектора не може бути самостійною підставою для скасування постанови, оскільки відповідачем було доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення.

Суд зазначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене вище суд вважає, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення пп. 12.4. Правил дорожнього руху, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5477725 від 12.06.2022.

Таким чином, аналізуючи здобуті по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Брик Анни Василівни, Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови, необхідно відмовити.

Керуючись ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Брик Анни Василівни, Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: інспектор Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенант поліції Брик Анна Василівна: 33000, м.Рівне, вул.Степана Бандери, буд.14а;

відповідач :Управління патрульної поліції в Рівненській області: 33000, м.Рівне, вул.Степана Бандери, буд.14а;

відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Повне судове рішення складене та підписане 11.08.2022.

Суддя Левчук О. В.