Справа № 240/9971/22
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/9971/22

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Житомирській області", в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача у формі не складання та неподання до Міністерства внутрішніх справ України на підставі відповідної заяви та документів висновку щодо виплати йому одноразової грошової допомоги та зобов`язати відповідача скласти та подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги разом з іншими поданими документами для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 30.08.2021 інвалідності ІІІ групи. Також просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що чинним законодавством не встановлено жодних обмежень щодо отримання працівником міліції допомоги навіть у разі зміни ступеня втрати працездатності понад 2 роки та відповідач не наділений повноваженнями на розгляд по суті звернення про виплату одноразової грошової допомоги, таке рішення уповноважене ухвалювати лише Міністерство внутрішніх справ України.

Ухвалою суду від 03.06.2022 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

14.07.2022 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що ІІІ групу інвалідності позивачу встановлено після спливу 2 років з моменту первинного медичного огляду та встановлення втрати працездатності, а тому вважає що правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням позивачу ІІІ групи інвалідності, відсутні.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

У 2009 році позивачу було встановлено 10% втрати професійної працездатності.

30.08.2021 року Житомирським обласним центром медико-соціальної експертизи позивачу встановлена ІІІ група інвалідності та 35% втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до ДУ "ТМО МВС по Житомирській області" із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листом від 23.02.2022 року відповідач повідомив, що підстави для складання висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги відсутні, оскільки ІІІ група інвалідності встановлена після спливу дворічного терміну з дати проведення первинного огляду та встановлення втрати працездатності (10%).

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом. Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1991 року № 565-XII (далі - Закон №565-ХІІ) зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України № 580-VIII.

До набрання чинності Законом № 580-VIII, тобто до 07 листопада 2015 року, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону № 565-ХІІ та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 від 21.10.2015, відповідно.

Згідно зі статтею 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності IIІ групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На реалізацію вимог статті 23 Закону України №565-XII Кабінет Міністрів України 21 жовтня 2015 року постановою №850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок №850).

Відповідно до пункту 2 цього Порядку днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Перелік документів, які необхідно подати працівнику міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, визначений у пункті 7 вказаного Порядку.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункт 8 Порядку № 850).

Згідно із пунктом 9 Порядку № 850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією МВС України.

Натомість у даній справі відповідач, повертаючи документи, фактично самостійно прийняв рішення щодо відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги.

Водночас, пунктом 5 розділу ІІ Положення, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1432, у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2020 року №207 (далі - Положення) закріплено, що основним завданням ДУ "ТМО МВС по Житомирській області" є забезпечення соціального захисту колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців Національної гвардії України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, членів їхніх сімей.

Відповідно до пункту 31 розділу ІІІ Положення до функцій відповідача віднесено прийом від колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців Національної гвардії України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, членів їхніх сімей заяв, документів для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно пункту 32 цього розділу функцією відповідача також є виплата в установленому порядку одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Аналіз наведених вище положень Порядку №850 та Положення дає підстави для висновку, що до повноважень відповідача належить саме прийом документів для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції та подання їх разом з висновком до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги.

При цьому, можливість повернення відповідачем документів про призначення одноразової грошової допомоги не передбачена Порядком №850.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що повернувши позивачу документи листом від 23.02.2022 №360/33/26-2022, відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо неподання до МВС України документів, зазначених в пунктах 6 або 7 Порядку №850 та висновку щодо виплати грошової допомоги позивачу.

Посилання відповідача на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №2340/3024/18 суд до уваги не приймає, оскільки обставини у цій справі не є релевантними. У справі №2340/3024/18 предметом оскарження виступало саме рішення Міністерства внутрішніх справ України, у той час як у цій справі відповідач не направив документи до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи, що судом встановлено протиправна бездіяльність відповідача, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача подати до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч.2 ст.382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 8 статті 382 КАС України визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Суд дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, встановив відсутність підстав для встановлення судового контролю, оскільки позивач в позовній заяві лише цитує положення частини 1 статті 382 КАС України та просить встановити судовий контроль, посилаючись на протиправну позицію відповідача, щодо якої судом вже надано оцінку, проте позивач не наводить жодних обґрунтованих доводів та доказів на підтвердження того, що виконання судового рішення без встановлення судового контролю буде неможливим.

Також не надано доказів на підтвердження того, що відповідач без поважних причин буде ухилятись від виконання рішення суду, що набрало законної сили.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

За відсутності документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись положеннями статей 2,9,72-77,139,242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Житомирській області" щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України документів та висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Житомирській області" подати до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 11 серпня 2022 р.