Справа № 171/410/22
Суддя: Чумак Т. А.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/410/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Чумак Т.А. за участю секретаря судових засідань Жандарук В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

12.04.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії БАВ № 599854 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 02.04.2022 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.04.2022 р. старшим інспектором СРПП ВП № 8 капітаном поліції Паламар В.Ю. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАВ № 599854. Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 126 КУпАП України, за те що, як зазначено в постанові, він керував транспортним засобом без права керування на транспортний засіб та на причіп, були відсутні реєстраційні документи, чим порушив ПДР. Також зазначив, що 02.04.2022 р. об 10.50 год він перебував в автомобілі марки ВАЗ 21011, номер НОМЕР_1 , в м. Апостолове по вул. Покровській, точний відрізок дороги не вказано. Під час перевірки у нього були відсутні документи, що посвідчують право на керування причіпом, при цьому на той момент, коли під`їхали працівники поліції, він не знаходився за кермом, тим більше не керував автомобілем. Поліцейський наказав надати документи водію та інші документи на ознайомлення. Поліція не цікавилась, хто був за кермом автомобіля. Працівниками поліції у відношенні нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 599854 від 02.04.2022 р., відповідно до якої 02.04.2022 року о 10-50 год. в м. Апостолове по вул. Покровській водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н. НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, на причіп були відсутні реєстраційні документи на т.з., чим порушив ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2022 р. у адміністративній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21.06.2022 року на адресу суду надійшов відзив Національної поліції України, в якому зазначено, що доказів того, що свідчило б про порушення прав позивача саме НПУ ним надані не були, а викладене підтверджує, що права та інтереси ОСОБА_1 Національною поліцією України не порушувалися та судового захисту не потребують. На підставі чого просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити у повному обсязі.

Також 21.06.2022 року на адресу суду надійшов відзив від старшого юрисконсульта відділу правого забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області, в якому зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.04.2022 р. серії БАВ № 599854, якою зафіксовано порушення позивачем, передбачене ч. 1 та ч.2 ст. 126 КУпАП, законна та складена з урахуванням норм діючого законодавства, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксане не в автоматичному режимі від 02.04.2022 р. серії БАВ № 599854, складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. На підставі чого просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити у повному обсязі.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки провадження у справі відкрито 30.05.2022 р., розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому, враховуючи строки розгляду справ даної категорії, позов розглядається на підставі наявних матеріалів та суд, дослідивши і оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, передбаченим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого Кодексом адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 02.04.2022 р. відносно позивача було винесено постанову серії БАВ № 599854 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою, частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: що 02.04.2022 року о 10-50 год. в м. Апостолове по вул. Покровській водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н. НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, на причіп були відсутні реєстраційні документи на т.з., чим порушив ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1, ч.2 ст. 126 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 3400,00 грн. (а.с. 5)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , виданого 26.01.2001 р., автомобіль марки ВАЗ 21011 на праві власності належить ОСОБА_2 , тип ТЗ легковий, повна маса 1355 кг. (а.с. 8, 10)

Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_4 водій ОСОБА_1 має категорію «С» дійсну з 10.11.2021 р. (а.с.11-12 ).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_5 виданого 07.02.1998 р., бортовий причеп д.н. НОМЕР_6 , належить ОСОБА_3 (а.с. 13-14).

Суд, дослідивши постанову серії БАВ № 599854 від 02.04.2022 р., матеріали справи, вбачає, що жодних доказів здійснення фото- чи відео- фіксації, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху України, крім викладених інспектором обставин, постанова не містить.

Згідно частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби зокрема, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 (а) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому числі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Суд, оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачами не було надано до суду доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приходить висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування означеної постанови підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік рішень, які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керуванням транспортним засобом, яка не має права керування транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керувати таким транспортним засобом. Ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки

Отже диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає наступний склад адміністративного правопорушення, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Диспозиція ч.1 ст. 126 КУпАП передбачає наступний склад адміністративного правопорушення, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 про скасування постанови серії БАВ № 599854 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає задоволенню. Вимога щодо визнання дій ст. інспектора СРПП ВП № 8 Паламаря В.Ю. протиправними не підлягає задоволенню, оскільки ст. 286 КАСУ визначено вичерпний перелік рішень, які має право прийняти суд.

Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог до Національної поліції України, оскільки належним відповідачем у справі є Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 6, 11, 72-90, 242-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 599854, винесену 02.04.2022 р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400,00 грн за порушення ч.1, ч. 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

В задоволенні інших вимог позову - відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (місцезнаходження: вул. Троїцька, 20-а, м. Дніпро, ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , сплачений ним судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т. А. Чумак