Справа № 580/2767/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року справа № 580/2767/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії державного службовця;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію державного службовця з 22.03.2022 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на час досягнення пенсійного віку працював на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. У зв`язку з досягненням пенсійного віку, позивачу з 01.03.2022 призначена пенсія по інвалідності на загальних підставах. В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив надати письмову відповідь в якій роз`яснити чи має він право на отримання пенсії державного службовця. Листом від 18.04.2022 №1996-1805/Р-02/8-2300/22 відповідач повідомив позивачу про відсутність можливості про перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку з тим, що стаж його державної служби позивача складає менше 10 років. У листі вказано, що період проходження строкової військової служби з 08.11.1975 і до 04.11.1977 не відноситься до категорій посад державної служби та не підлягає зарахуванню. Позивач бездіяльність відповідача щодо призначення йому пенсії державного службовця протиправною та такою, що порушує його право на соціальний захист.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив в якому зазначив, що чинна редакція статті 37 Закону України "Про державну службу" передбачає право осіб на призначення пенсії державного службовця виключно за наявністю 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та які на час досягнення пенсійного віку працювали на вказаних посадах. Згідно матеріалів пенсійної справи позивача, стаж його державної служби складає менше 10 років. Відтак, відсутні правові підстави для переходу позивача на пенсію згідно Закону України Про державну службу. Враховуючи те, що за заявою позивача про від 22.03.2022 рішень не приймалось, станом на дату розгляду справи його право не порушено. Відтак, предмет спору у даній справі відсутній.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно воєнного квитка серії НОМЕР_1 , виданого 10 лютого 1984 року позивач у період з 08.11.1975 по 04.11.1977 проходив строкову військову службу в Радянській армії.

Відповідно до трудової книжки та вкладиша до неї серії НОМЕР_2 позивач у період з 17.02.2014 по 30.11.2021 обіймав посаду заступника начальника Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства, з 01.12.2021 по 09.12.2021 - завідувача сектору використання лісосировинних ресурсів та охорони праці Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства, з 10.12.2021 по 28.02.2022 по - заступник начальника відділу лісового господарства Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Довідкою Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства віж 26.04.2022 №525/06 підтверджується, що загальний стаж державної служби позивача складає 10 років 00 місяців 06 днів.

01.03.2022 позивачу призначена пенсія по інвалідності на загальних підставах.

22.03.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив надати письмову відповідь в якій роз`яснити чи має він право на отримання пенсії державного службовця.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 18.04.2022 №1996-1805/Р-02/8-2300/22 позивача повідомлено про відсутність можливості про перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу». У листі вказано, що період проходження строкової військової служби з 08.11.1975 і до 04.11.1977 не відноситься до категорій посад державної служби. Відтак, зазначений період до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» не зараховується. Відтак, стаж державної служби позивача складає менше 10 років.

Вважаючи вказану бездіяльність протиправною, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо).

Закон України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2022 позивачу призначена пенсія по інвалідності на загальних підставах згідно Закону №1058-IV.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII, який набрав чинності 01 травня 2016 року.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До 01 травня 2016 року діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону №3723-VIII.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також згідно з пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

З викладеного слідує, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Судом встановлено, що відповідачем не зараховано до стажу державної служби позивача проходження строкової військової служби в Радянській армії.

Щодо не зарахування до стажу державної служби позивача вказаного періоду, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 283 до стажу державної служби включається також:

- час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ;

- час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Разом з ти, згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Оскільки відомостями з воєнного квитка серії НОМЕР_1 , виданого 10 лютого 1984 року підтверджується проходження позивачем у період з 08.11.1975 по 04.11.1977 строкової військової служби в Радянській армії, суд дійшов висновку, що вказаний період підлягає зарахуванню до його загального стажу державної служби.

За вказаних обставин, суд вважає, що відмова відповідача у зарахуванні вказаного періоду до стажу державної служби є протиправною.

Щодо належного способу захисту порушеного права позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що позивач 22.03.2022 звернувся до відповідача із заявою в якій просив надати йому письмову відповідь в якій роз`яснити чи має він право на отримання пенсії державного службовця. Із заявою про зарахування до його стажу державної служби періоду проходження строкової військової служби та переведення на інший вид пенсії не звертався.

Листом від 18.04.2022 №1996-1805/Р-02/8-2300/22 відповідач повідомив позивача про відсутність можливості про перехід на пенсію згідно Закону України Про державну службу та вказав, що період проходження строкової військової служби не відноситься до категорій посад державної служби.

Рішень щодо відмови позивачу у призначенні пенсії згідно Закону України Про державну службу та зарахуванні до стажу державної служби періоду проходження ним строкової служби відповідач не приймав.

Відтак, позовні вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію державного службовця з 22.03.2022 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням раніше виплачених сум задоволенню не підлягають у зв`язку з передчасністю.

Суд зазначає, що переведенню з одного виду пенсії на інший передує відповідна заява пенсіонера у відповідності до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

За змістом частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив роз`яснити чи має він право на отримання пенсії державного службовця, а за результатами її розгляду відповідач надав необґрунтовану відповідь, суд дійшов висновку, що належним способом захисту його порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути вказану заяву та надати обґрунтовану відповідь з урахуванням висновків суду.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, викладену у листі від 18.04.2022 №1996-1805/Р-02/8-2300/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.03.2022 та за результатами її розгляду надати обґрунтовану відповідь з урахуванням висновків суду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ