Справа № 480/3666/22
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року Справа № 480/3666/22

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3666/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної гвардії України МВС України,

Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Головного управління Національної гвардії України

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Національної гвардії України МВС України, в якій просить:

1. Визнати протиправним рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Головного управління Національної гвардії України від 20.01.2022 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління Національної гвардії України прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходив строкову військову службу в період з 23.05.2013 року у військовій частині НОМЕР_1, яка дислокувалась у центрі м. Донецьк, а також проходив військову службу у зазначеній військовій частині з 07.04.2014 року по 29.06.2014 року. Наказом Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014р. № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення" Донецька та Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операції з 07.04.2014 року.

Тобто, фактично, на момент визначення Донецької області районом проведення антитерористичної операції я в складі в/ч НОМЕР_1 перебував м. Донецьк, проходив військову строкову службу, був задіяний для охорони громадського порядку у м. Донецьк, охороняв територію військової частини, проведенні інших заходів.

У місячний строк після завершення виконання завдань антитерористичної операції, переводу для подальшого проходження строкової служби до військової частини 3051 м.Суми, командиром військової частини НОМЕР_1 не були подані документи на розгляд комісії для надання позивачу статусу учасника бойових дій. У зв`язку з тим, позивач не отримав довідку про участь в антитерористичної операції та не зміг своєчасно отримати статус учасника бойових дій.

14.01.2022 року позивач звернувся із заявою до голови комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій про надання у зв`язку із вищезазначеним статусу учасника бойових дій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 413 від 20.08.2014р., № 425 від 04.06.2015р., як військовослужбовець, який проходив строкову військову службу безпосередньо в зоні проведення АТО з 07.04.2014р. по 28.06.2014р., тобто більш ніж 30 днів, та приймав участь у виконання завдань безпосередньо зоні проведення антитерористичної операції.

Протокольним рішенням Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни від 20.01.2022 №1 відмовлено в надання статусу учасника бойових дій (а.с.43).

Вважаючи відмову неправомірною, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 30.05.2022 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; залучено Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Головного управління Національної гвардії України у якості співвідповідача до участі у даній справі.

Відповідачі, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі 06.06.2022 (а. с. 49, 50), у встановлений судом строк відзивів на позов не надали.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1116 від 29.10.2021 р. ОСОБА_1 про ходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 23.05.2013 р. по 15.07.2014 р., у військовій частині 3051 в період з 16.07.2014 р. по 16.04.2015 р. (а.с. 16).

Відповідно до архівної довідки Центрального архівного відділу Національної гвардії України № 1925 від 01.12.2021 в архівних документах військової частини НОМЕР_1 на ОСОБА_1 є відомості: в наказі № 85 від 25.04.2014 р. значиться: призначений в черговий підрозділ для виконання раптово виникаючих завдань, 27 квітня 2014 року; в наказі № 96 від 15.05.2014 р. значиться: призначений в черговий підрозділ для виконання раптово виникаючих завдань, 15 травня 2014 року; в наказі № 97 від 16.05.2014 р. значиться: призначений в черговий підрозділ для виконання раптово виникаючих завдань, 16 травня 2014 року; в наказі № 113 від 10.06.2014 р. значиться таким, що вибув на стаціонарне лікування 10 червня 2014 року до центральної міської клінічної лікарні №16 міста Лебедин Сумської області з виключенням з котлового забезпечення; наказом № 29 мтд від 18.07.2014 р. виключений зі списків особового складу частини з 18.07.2014 р. і направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини 3051 (а. с. 17).

Крім цього, у вище наведеній довідці зазначено, що в історичній довідці військової частини НОМЕР_1 значиться: місце дислокації військової частини - місто Донецьк. Згідно розпорядження начальника Східного територіального управління НГУ від 03.07.2014 №6/2-706 з 30.06.2014 року пунктом тимчасової дислокації військової частини вважати місто Маріуполь Донецької області. Згідно наказу керівника антитерористичного угрупування в секторі "М" від 02.07.2014 №27 військова частина НОМЕР_1 виконувала завдання в секторі "М" під час проведення антитерористичної операції в місті Маріуполь з 02 липня по 31 грудня 2014 року.

14.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до Голови Комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із заявою, в якій просив, прийняти рішення про надання йому статусу учасника бойових дій (а. с. 39-40).

Листом № 27/9/1/4-К-65 від 15.02.2022 Головним управлінням Національної гвардії України повідомлено про відмову в наданні ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій (а. с. 41-43).

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції на час звернення позивача з заявою про надання статусу учасника бойових дій) учасниками бойових дій визнаються особи, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення" від 20.08.2014 року №413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (надалі по тексту-Порядок №413).

Пунктом 5 Порядку №413 визначено, що рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку.

Відповідно п.2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно п.4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Відповідно до п.6 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій: особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади;

особи, зазначені в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку, або командири добровольчих формувань, у складі яких такі особи брали участь в антитерористичній операції, подають на розгляд міжвідомчої комісії документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку для таких осіб, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Пунктом 8 Порядку №413 передбачено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся самостійно до Голови Комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із заявою, в якій просив, прийняти рішення про надання йому статусу учасника бойових дій (а. с. 39-40).

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач, звертаючись до комісії із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій, надав лише копію військового квитка та обліково-послужної картки, довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 МО України, архівної довідки від 01.12.2021 №1925, наказу №85 від 25.04.2014, №96 від 15.05.2014, №97 від 16.05.2014, №113 від 15.05.2014, №29 мтд від 18.07.2017, довідку №752 від 28.06.2014, епікризу №5734 від 31.07.2014 (а.с.40).

Дослідивши зміст документів, які були подані позивачем до комісії, суд погоджується із висновками відповідача, що наведені документи не підтверджують факт участі у проведенні антитерористичної операції, а підтверджують лише факт знаходження ОСОБА_1 у складі військової частини НОМЕР_1.

Суд звертає увагу, що натомість документів, які б підтверджували його безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції позивач не надав.

Щодо наданих до позовної заяви відеозаписів і публікацій засобів масової інформації, а також клопотання про виклик свідків у судове засідання, суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що самі по собі відеозаписи і публікації засобів масової інформації можуть бути свідченням зафіксованих на них подій, проте не є документами, які б підтверджували безпосередню участь позивача у проведенні антитерористичної операції.

Крім того, досліджуючи додатки до заяви про надання статусу учасника бойових дій від 14.01.2022, судом встановлено, що позивачем наведені документи не надавалися на розгляд комісії.

Суд звертає увагу, що позивачем не подавалися до комісії нотаріально завірені свідчення свідків, а тому у суду відсутні підстави для дослідження доказів, які не були предметом розгляду безпосередньо комісією, зокрема, допиту свідків.

Також, суд зауважує, що позивач не позбавлений права повторно звернутися до відповідача з заявою про надання йому статусу учасника бойових дій у відповідності до пункту 11 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» додавши до такої заяви документи, які б підтверджували безпосередню участь позивача у участі у проведенні антитерористичної операції.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Прийняття рішення про надання або відмову в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни є дискреційними повноваженнями відповідної комісії; суд не є органом, уповноваженим на встановлення відповідного статусу, а лише має компетенцію на здійснення судового контролю за відповідністю чинному законодавству оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи те, що позивачем не було надано таких документів, суд приходить висновку, що оскаржуване рішення відповідача оформлене протоколом від 20.01.2022 року №1 є правомірним та не підлягає скасуванню.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України МВС України, Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій Головного управління Національної гвардії України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук