Справа № 160/26142/21
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/26142/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Магдалинівської селищної ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 року в адміністративній справі №160/26142/21 за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду за адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Магдалинівської селищної ради №1991-11/VIII від 12.10.2021 року;

- зобов`язати Магдалинівську селищну раду затвердити проект землеустрою та передати позивачу у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0309, яка знаходиться на території Магдалинівської селищної ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є членом СФГ «Гавриленко». 30.12.2010 року за розпорядженням голови Магдалинівської державної адміністрації №487-р-10 позивачу, як члену СФГ «Гавриленко» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства у власність за рахунок земель СФГ «Гавриленко» загальною площею 51,6 га. Позивач розробив проект землеустрою та отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0309, утворену за рахунок розпаювання земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0223 між членами СФГ «Гавриленко». 08.09.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність. Проте, відповідачем прийнято, на його думку, протиправне рішення №1991-11/VIII від 12.10.2021 року про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Позивач вважає, що рішення відповідача не містить законних підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, оскільки позивач після отримання дозволу на розробку проекту виконав всі умови порядку для отримання у власність земельної ділянки, та надав пакет документів для завершення процесу отримання у власність земельної ділянки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Магдалинівської селищної ради №1991-11/VIII від 12.10.2021 року; зобов`язано Магдалинівську селищну раду затвердити проект землеустрою та передати позивачу у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0309, яка знаходиться на території Магдалинівської селищної ради.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у ході розгляду клопотання позивача, яке було отримано Магдалинівською селищною радою за допомогою АТ «Укрпошта» з копією проекту землеустрою (на 46 аркушах), копією витягу з ДЗК, на засіданні постійної комісії Магдалинівської селищної ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього середовища та надзвичайних ситуацій було виявлено та встановлено порушення ст.ст.79,79-1, 116, 118, 121, 122, 186, п.24 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.50 Закону України «Про землеустрій», ст.13 Закону «Про фермерське господарство», а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0223, за рахунок якої здійснювалося розпаювання фермерського господарства та право оренди на яку зареєстровано за гр. ОСОБА_2 , Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровської області було передано Магдалинівській селищній раді (акт приймання-передачі від 04.03.2021р.). Комунальна власність на земельну ділянку в ДРРП за Магдалинівською селищною радою не зареєстрована; відомості щодо членства позивача в Статуті СФГ «Гавриленко» відсутні; в проекті наявна довідка про середній розмір паю по КДСП «Світанок», тоді як на території Почино-Софіївської сільської ради на період паювання земель колективної власності знаходилося два сільськогосподарських підприємства, а саме: КДСП «Зоря» та КДСП «Світанок». На момент розроблення проекту землеустрою на території Магдалинівської селищної ради нараховується 16 колишніх КДСП. Актуальний розрахунок середнього розміру паю - відсутній. Копії проекту землеустрою не містять змісту, складені в хаотичному порядку, не пронумеровані, не прошиті та належним чином не завірені (лист-повідомлення про проведення засідання комісії та необхідність подання оригіналу проекту землеустрою направлено представнику СФГ «Гавриленко» на ел.адресу. Пояснювальна записка містить недостовірні відомості. Заява гр. ОСОБА_1 про передачу земельної частки паю з поміткою «на доопрацювання» не завірена належним чином. Відсутні документи, які вказані у переліку до заяви від 17.03.2010 року, а саме: трудова книжка та довідка з підприємства, що права на земельну частку (пай) не набував; копія державного акту на право постійного користування (який видано на голову фермерського господарства, погодження землекористувача про передачу у приватну власність земельної частки (паю) у разі передачі членам фермерського господарства, Статут СФГ. Вказує також, що позивач до суду надав нову редакцію Статуту від 28.07.2021 року. Даний Статут відсутній в технічній документації, яку надав позивач разом з клопотанням, так як він зареєстрований після виготовлення технічної документації. До Магдалинівської селищної ради він не надавався. З технічною документацією надано тільки доповнення та зміни до Статуту від 10.12.2012 року на двох аркушах, з яких неможливо встановити, хто був членом СФГ «ГАВРИЛЕНКО» на момент розгляду клопотання позивача, сам Статут не надавався. Відповідач вважає, що рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є законним. Вказує, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції органу державної влади.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, якому посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є членом Селянського фермерського господарства «Гавриленко» у відповідності до п. 1.4 Статуту СФГ «Гавриленко» (нова редакція), затвердженого рішенням засновника №2 від 28.07.2021 року.

15.01.2010 року між Магдалинівською районною державною адміністрацією та засновником СФГ «Гавриленко» ОСОБА_3 укладено договір оренди, яким надано останньому земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0223 загальною площею 51,6 га в користування для ведення фермерського господарства.

30.12.2010 року за розпорядженням голови Магдалинівської державної адміністрації №487-р-10 позивачу, як члену СФГ «Гавриленко» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства у власність за рахунок земель СФГ «Гавриленко» загальною площею 51,6 га.

Відповідно до додатку до розпорядження затверджено список громадян, яким надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на землях СФГ «Гавриленко» в розмірі земельної частки (паю) по Почино-Софіївській сільській раді, зокрема, позивачу - 6,45 ум.кад.га.

Позивач розробив проект землеустрою та отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0309, утворену за рахунок розпаювання земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0223 між членами СФГ «Гавриленко».

Витяг сформовано 17.06.2021 року за номером НВ-021.

08.09.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність.

06.10.2021 року позивач через свого представника звернувся до Магдалинівської селищної ради та голови постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього природного середовища та надзвичайних ситуацій з метою повідомлення про дату та час засідання постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього природного середовища та надзвичайних ситуацій Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади.

08.10.2021 року Магдалинівською селищною радою було складено лист №05-12-1968/0/2-21 про повідомлення усно по телефону про засідання комісії та запропоновано надати в найкоротший термін оригінали матеріалів документації із землеустрою або завірені копії.

12.10.2021 року одинадцятою сесією восьмого скликання Магдалинівської селищної ради прийнято рішення №1991-11/VIII «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства», яким відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 8,6000 га, розташованої за межами с. Січкарівка Магдалинівського району Дніпропетровської області за рахунок земель (кадастровий номер :05:001:0223) СФГ «Гавриленко», у зв`язку з невідповідністю його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою.

У подальшому представник позивача неодноразово звертався до відповідача з вимогою про надання рішення та протоколів, висновків, рекомендацій інше, постійної профільної комісії із земельних питань, які були ухвалені в період з 14.09.2021 року по 12.10.2021 року.

Відповідних протоколів, висновків, рекомендацій інше, постійної профільної комісії із земельних питань матеріали адміністративної справи не містять.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дотримано вимоги чинного на час виникнення спірних відносин законодавства при виготовленні проекту землеустрою, проект погоджено, відповідача були відсутні законні підстав для відмови в передачі земельної ділянки позивачеві.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно із пунктом б частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частинами шостою - десятою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 - 1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів вказаної процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Встановлені обставини справи свідчать, що позивач після отримання дозволу на розробку проекту землеустрою виконав всі умови порядку для отримання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0309:

1) розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у відповідності до абз.3 ч.7 ст.118 ЗК України та отримав витяг з Державного земельного кадастру, який є доказом реєстрації та присвоєння земельній ділянці кадастрового номера у відповідності до ч.8 ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр».

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін абз.3 ч.7 ст.118 ЗК України.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки - ч.8 ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр».

Витяг з Державного земельного кадастру, який надається для підтвердження внесення до Державного земельного кадастру відповідних відомостей є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування пп. 7 п. 75 Порядку ведення Державного земельного кадастру.

2) подав клопотання про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність від 01.09.2021.

Витяг з Державного земельного кадастру, який надається для підтвердження внесення до Державного земельного кадастру відповідних відомостей є підставою передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування відповідно до пп. 7 п. 75 Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Отже, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивача у власність у відповідності до чинних на той момент норм Земельного кодексу України був погоджений, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.06.2021 року за номером НВ-021, з кадастровим номером :05:001:0309, утворену за рахунок розпаювання земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0223 між членами СФГ «Гавриленко».

Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач послався на загальні твердження щодо невідповідності положень проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою.

Жодної аргументації в чому саме полягає невідповідність положень вимогам законів, оскаржуване рішення не містить, що свідчить про його необґрунтованість, що є підставою для скасування такого рішення.

Відповідач лише у відзиві на позовну заяву конкретизував причини відмови, однак не надав до суду протоколів та висновків комісії з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, охорони навколишнього природного середовища та надзвичайних ситуацій Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, що свідчить про недотримання принципу обґрунтованості рішення суб`єкту владних повноважень.

Як правильно зазначив суд першої інстанції обґрунтування прийнятого рішення фактично викладено відповідачем у відзиві на позовну заяву, що не може підміняти обов`язку відповідача мотивувати прийняті ним рішення.

Відмова органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність була здійснена враховуючи змін у законодавстві, які відбулися з 01 липня 2021 року, проте суд вважає, що розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.

Тобто у контексті застосування принципу незворотності дії закону у часі це означає, що у разі, якщо правовідносини стосовно реалізації певного права розпочато у період чинності нормативно-правового акта, за умови, що особа здійснила конкретні дії, що виражають її волевиявлення стосовно реалізації права (звернулась до суб`єкта владних повноважень, подала повний пакет документів тощо), то особа повинна мати можливість закінчити реалізацію відповідного права за тими нормами, що діяли на момент початку реалізації відповідного права, навіть якщо до завершення реалізації права вони втратили чинність.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 року у справі № 820/5348/17.

Особливістю дії у часі норм процесуального права є те, що така дія має негайний характер, і це означає обов`язок застосування норми, яка була чинною на момент здійснення відповідної процесуальної дії (більш пізня норма процесуального права скасовує дію попередньої норми, яка регулює ті самі відносини). При цьому, суд повинен враховувати загальні вимоги процесуального закону, згідно з якими при зміні правил процесу забороняється встановлювати нові обов`язки, скасовувати чи звужувати процесуальні права, належні учасникам судового провадження, чи обмежувати їх використання.

У рішенні Конституційного Суду України в від 29.06.2010 №17-рп/2010 вказано, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) неодноразово висловлював свою позицію, у відповідності до якої принцип верховенства права вимагає дотримання вимог "якості" закону, яким передбачається втручання у права особи, основоположні свободи. Зокрема, на думку суду, вираз "згідно із законом" насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права, тлумачитися у спосіб, сумісний з верховенством права і найбільш сприятливий для особи (рішення у справах "Полторацький проти України" (Poltoratskiy v. Ukraine) від 29.04.2003, заява №38812/97, §155, "Олександр Волков проти України" (Oleksandr Volkov v. Ukraine), від 09.01.2013, заява №21722/11, §170, "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine) від 14.10.2010, заяви №23759/03 та №37943/06, §57).

При цьому, під терміном "закон" слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам "доступності" і "передбачуваності". "Закон" повинен бути належним чином доступним: громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як "закон", якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку. Громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія (рішення у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), рішення від 23.06.1995, заява №18139/91, §37).

Таким чином, позивач мав обґрунтовані сподівання, з урахуванням наведеного принципу правової визначеності, що процедура закінчення відведення земельної ділянки у власність буде проведена та закінчена у відповідності до законодавства чинного на момент як отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою так і на момент отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення Магдалинівської селищної ради №1991-11/VIII від 12.10.2021 року із зобов`язанням відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Магдалинівської селищної ради залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 року в адміністративній справі №160/26142/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник

суддя А.В. Шлай