Справа № 440/1331/22
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/1331/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /надалі відповідач-1, ГУ ПФУ в Полтавській області/, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області /надалі відповідач-2, ГУ ПФУ в Херсонській області/ про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу призначення пенсій Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Херсонській області №82 від 06.10.2021 про відмову у призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити позивачу з 15.06.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VІ з 15.06.2021, зарахувавши до його страхового стажу: трудовий стаж у колгоспі "Комунар" Савинської сільської ради Оржицького району Полтавської області з 20.06.1978 по 08.09.1978 за фактичною тривалістю, з 01.04.1979 по 11.11.1979 за фактичною тривалістю, 01.01.1983 по 01.01.1984 за фактичною тривалістю, з 01.01.1984 по 01.01.1985 повністю, з 01.01.1985 по 01.01.1986 за фактичною тривалістю, 01.01.1986 по 01.01.2000 повністю, з 01.01.2000 по 01.03.2000 за фактичною тривалістю, період навчання з 08.09.1978 по 16.12.1978 на курсах за програмою підготовки водія транспортних засобів категорії С у Гребінківській автомобільній школі ДОСААФ, період навчання з грудня 1978 по березень 1979 року включно на курсах по підготовці трактористів у Оржицькій райсільгосптехніці Полтавської області.

В обґрунтування позову зазначено, що враховуючи дані трудової книжки позивача та наданих останнім первинних документів, загальний страховий стаж позивача на момент звернення про призначення пенсії за віком становив 28 років 5 місяців 1 день, проте, відповідач безпідставно відмовив позивачу у призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.02.2022 до суду від ГУ ПФУ в Полтавській області надійшов відзив на позов в якому зазначено, що позивач звернувся до відповідача-1 із пакетом необхідних документів для призначення пенсії. При цьому, за принципом екстериторіальності зазначену заяву було розглянуто відповідачем-2 та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №82 від 06.10.2021.

ГУ ПФУ в Херсонській області копію ухвали суду від 31.01.2022 отримано 14.02.2022.

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2021 позивач звернувся до Лубенського об`єднаного УПФУ із заявою про призначення /перерахунок пенсії в якій просив призначити пенсію за віком.

До заяви позивач додав довідки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» вих. №260 від 22.05.2021, вих. №262 від 22.05.2021, вих. №260 від 22.05.2021 в якій зазначено, що позивач дійсно працював в колгоспі імені «Комунар» з 1978 по 1999 роках, з 1983 по 1985 та з 1978 по 1999 роки.

26.08.2021 ГУ ПФУ в Полтавській області за результатами перевірки СТОВ «Придніпровський край» () було проведено перевірку з питань обґрунтованості довідки про факт роботи для обчислення пенсії, виданої 22.05.2021 № 260 гр. ОСОБА_1 з 1978 по 1999 р., за результатами якої складено акт №1903 про результати перевірки обґрунтованості довідки про факт роботи для обчислення пенсії.

Відповідно до акту перевірки при перевірці використані книги обліку розрахунків по оплаті праці з 1983 по 1999 роки. За результатами перевірки встановлено, що дані довідки містять недостовірну інформацію.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 06.10.2021 № 82 відмовлено позивачу у призначені пенсії. У оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж особи складає 12 років. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу не зараховані періоди роботи відповідно до трудової книжки колгоспника №1022 від 20.06.1978 оскільки записи зроблено із порушенням інструкції «Про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників» затвердженої Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975. Для зарахування періоду роботи в колгоспі «Комунар» надана довідка №260 від 22.05.2021 за період з 1978 по 1999, та складено акт №1903від 26.08.2021 про результати перевірки обґрунтованості довідки про факт роботи для обчислення пенсії. Зазначено, що за результатами перевірки потрібно витребувати нову довідку, оскільки виявлено недостовірну інформацію.

Таким чином, за відсутності необхідного страхового стажу 28 років, прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач не погоджуючись із зазначеним рішенням звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі -Закон України №1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Суд зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 Порядку №22-1 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграфу "б" цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком №637.

Пункт 3 Порядку №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд звертає увагу на те, що позивачем 30.09.2021 при зверненні до Лубенського об`єднаного УПФУ із заявою про призначення /перерахунок пенсії було додано, крім іншого трудову книжку, яка містить записи про періоди роботи позивача.

При цьому трудова книжка є основним документом, який підтверджує страховий стаж позивача.

З оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком є те, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи відповідно до трудової книжки колгоспника №1022 від 20.06.1978 оскільки записи зроблено із порушенням інструкції «Про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників» затвердженої Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975. Для зарахування періоду роботи в колгоспі «Комунар» надана довідка №260 від 22.05.2021 за період з 1978 по 1999, та складено акт №1903 від 26.08.2021 про результати перевірки обґрунтованості довідки про факт роботи для обчислення пенсії. Зазначено, що за результатами перевірки потрібно витребувати нову довідку, оскільки виявлено недостовірну інформацію.

Суд звертає увагу на те, що в оскаржуваному рішенні не конкретизовано, які саме записи зроблено із порушенням інструкції «Про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників» затвердженої Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975.

Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, визначено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162.

Так, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Суд зауважує, що трудовим законодавством не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки (навіть якщо припустити, що такі порушення дійсно мають місце).

При цьому трудова книжка є основним документом, який підтверджує страховий стаж та дає право на призначення пенсії за віком.

Однак, відповідач, розглядаючи заяву позивача про призначення пенсії за віком, не надав оцінку наведеним вище обставинам, не перевірив подані позивачем документи належним чином, а у оспорюваному рішенні не зазначив, які саме записи зроблено із порушенням інструкції «Про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників» затвердженої Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах пенсійний орган застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. При цьому, суд виходить з того, що аналізуючи надані документи, пенсійний орган, перш за все, має виходити з їх змісту, а не лише суто з форми. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 КАС України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 у справі №175/4336/16-а, від 25.09.2018 у справі №242/65/17, від 27.02.2019 у справі №423/3544/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 31.03.2020 у справі №127/16245/17.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

У ході розгляду цієї справи судом проаналізовано усі доводи сторін та встановлено, що рішення пенсійного органу про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком не відповідає принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, адже таке рішення не містить достатніх мотивів, з урахуванням яких відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії.

Так, в порушення вимог пункту 4.7 Порядку №22-1 пенсійний орган належним чином, всебічно, повно і об`єктивно не розглянув подану позивачем заяву разом з доданими до неї документами, внаслідок чого прийняв передчасне рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком.

Наведене вище у своїй сукупності є підставою для висновку про неправомірність рішення ГУ ПФУ в Херсонській області №82 від 06.10.2021 про відмову у призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. А тому, зазначене вище рішення відповідача належить визнати протиправним та скасувати, а позов в цій частині - задовольнити.

Окрім того, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, виходячи із сукупності встановлених вище фактичних обставин справи та враховуючи визначений позивачем спосіб захисту своїх прав, на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2021 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Водночас вимоги позивач в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити позивачу з 15.06.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VІ з 15.06.2021, зарахувавши до його страхового стажу: трудовий стаж у колгоспі "Комунар" Савинської сільської ради Оржицького району Полтавської області з 20.06.1978 по 08.09.1978 за фактичною тривалістю, з 01.04.1979 по 11.11.1979 за фактичною тривалістю, 01.01.1983 по 01.01.1984 за фактичною тривалістю, з 01.01.1984 по 01.01.1985 повністю, з 01.01.1985 по 01.01.1986 за фактичною тривалістю, 01.01.1986 по 01.01.2000 повністю, з 01.01.2000 по 01.03.2000 за фактичною тривалістю, період навчання з 08.09.1978 по 16.12.1978 на курсах за програмою підготовки водія транспортних засобів категорії С у Гребінківській автомобільній школі ДОСААФ, період навчання з грудня 1978 по березень 1979 року включно на курсах по підготовці трактористів у Оржицькій райсільгосптехніці Полтавської області, задоволенню не підлягають.

Зважаючи на встановлені вище фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул.28 Армії, 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №82 від 06.10.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2021 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова