Справа № 308/10576/22
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.

при секретарі судового засідання Боті О.І.

за участю представника позивача Костів Л.А.

відповідача зі слів ОСОБА_1.

представника відповідача Джуган Н.Б.

перекладача Гільчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини 1493 Західного регіонального управління ДПС України до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 (ОСОБА_1) (зі слів) про затримання з метою ідентифікації,

встановив:

Позивач військова частина 1493 Західного регіонального управління ДПС України звернулася в суд з позовною заявою до відповідача громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (зі слів) про затримання з метою ідентифікації такого.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач 09 серпня 2022 року о 19:50 був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост» на околиці населеного пункту «Перечин» під час зупинки маршрутного таксі «Ужгород-Великий Березний», в якому він слідував у напрямку смт. Великий Березний. В ході проведення фільтраційно-перевірочних заходів прикордонним оперативно-розшуковим відділом було встановлено, що дана особа мала намір незаконно перетнути державний кордон з України в Словацьку Республіку на ділянці відділу прикордонної служби «Великий Березний» на напрямку 91-92 п/зн. В особистому мобільному телефоні наявні запити в пошукових системах, як перетнути державний кордон поза пунктом пропуску?» та відмітки на картах в населені пункти в Словацькій Республіці. Під час проведення особистого огляду у відповідача було виявлено паспортний документ громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 . З метою встановлення його дійсності та приналежності особі, було здійснено поглиблену перевірку документа. За результатами здійснення поглибленої перевірки документа було встановлено, що документ є не дійсний у зв`язку з ознаками заміни фотокартки, ознаками виправлення реквізитів документа, ознаками підробки печатки (що підтверджується «Висновком за результатами здійснення поглибленої перевірки документа»). З метою встановлення інформації щодо дійсності та належності паспортного документу зазначеній особі був направлений запит на ГУ ДМС України у Дніпропетровській області та ГУ ДМС у Харківській області. В ході проведення фільтраційно-перевірочних заходів із затриманою особою було встановлено, що відповідач придбав зазначений паспортний документ у невідомої особи через «Telegram» канал з метою залишення території України. Також в особистому мобільному телефоні є фото паспортного документу громадянина російської федерації, виданого на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України, передбачені п.п. 16-19 та 20 ст. 4 та ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» у відповідача відсутні. В подальшому відповідно до вимог ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Своїми діями відповідач порушив вимоги ст. ст. 9 та 12 ЗУ «Про Державний кордон», відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що він громадянин російської федерації, в Україну потрапив нелегально у 2021 році, придбав паспорт громадянина України, стверджує, що хотів потрапити до Європейського Союзу, однак у день затримання наміру нелегально перетнути кордон не мав.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що відповідача незаконно затримали в м. Перечин.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Протоколом про адміністративне затримання від 09.08.2022 стверджується, що відповідач 09 серпня 2022 року о 19:50 був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост» на околиці населеного пункту «Перечин» під час зупинки маршрутного таксі «Ужгород-Великий Березний», в якому він слідував у напрямку смт. Великий Березний. В ході проведення фільтраційно-перевірочних заходів прикордонним оперативно-розшуковим відділом було встановлено, що дана особа мала намір незаконно перетнути державний кордон з України в Словацьку Республіку на ділянці відділу прикордонної служби «Великий Березний» на напрямку 91-92 п/зн. В особистому мобільному телефоні наявні запити в пошукових системах, як перетнути державний кордон поза пунктом пропуску?» та відмітки на картах в населені пункти в Словацькій Республіці.

З протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів відповідача від 10.08.2022 видно, що у останнього виявлено та вилучено серед іншого виявлено паспортний документ громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 ; мобільний телефон, грошові кошти, компас ліхтарик тощо.

З висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа, а саме паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 видно, що такий є недійсним у зв`язку з ознаками заміни фотокартки, ознаками виправлення реквізитів документа, ознаками підробки печатки.

Відтак означеними доказами, а також з огляду на зізнавальні покази, надані відповідачем в судовому засіданні, суд констатує, що останній не є громадянином України, однак наразі документів, що посвідчують особу відповідача, зокрема, як громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у такого відсутні.

Своїми діями відповідач порушив вимоги статей 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного державного кордону України».

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Виходячи з вимог п. 26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» від 25.06.2009 № 1, положень ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З контекстного аналізу викладеного слідує, що підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню, оскільки у відповідача відсутні документи, за якими достовірно можна ідентифікувати його особу, його анкетні дані встановлені зі слів, та відповідно підлягають уточненню, належний паспортний документ на підставі якого він прибув до та на підставі якого може вибути з території України у нього також відсутній, виявлений паспорт громадянина України є підробленим, він порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, маючи намір незаконного перетину державного кордону України у напрямку Європейського Союзу, прибув у м. Перечин - контрольованому прикордонному районі. Твердження відповідача та його захисника про те, що він не мав наміру перетинати ДК України, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач затриманий у контрольованому прикордонному районі, з його слів мав намір перетнути кордон в поальшому.

В ході судового розгляду з`ясовано, що відповідач не належить до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, доказів протилежного суду не представлено.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90 КАС України).

Суд враховує рішення Європейського суду з прав людини з питань обмеження права на свободу, передбаченого підпунктом «f» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

В ході розгляду позовної заяви судом не встановлено наявність у відповідача документів, за якими можна ідентифікувати його особу, зокрема документів, що дають право на перетин державного кордону України, при цьому суд приймає до уваги, що останній мав при собі паспорт громадянина України, який виявився підробленим, ідентифікував себе тривалий час як громадянин України, перебуваючи в Україні нелегально, в судовому засіданні заявив, що є громадянином російської федерації, що підлягає уточненню компетентними органами, затриманий у контрольованому прикордонному районі, що свідчить про його намір, спрямований на нелегальне перетинання ДК України, а відтак приходить до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню і відповідача слід затримати з метою ідентифікації на строк до шести місяців.

Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ухвалив:

Затримати з метою ідентифікації особу, яка представилася як громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (зі слів) в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Звернути рішення до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов