Справа № 160/11120/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2022 року м. Дніпросправа № 160/11120/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Тарханової А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 160/11120/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОТРЕЙДБУД» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ІНКОТРЕЙДБУД» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, за вимогами якого позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за формою «ПС» від 07.04.2021 № .

В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «ІНКОТРЕЙДБУД» не має території, на якій загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального перевищує 200 кубічних метрів, а також за адресою місця зберігання: м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, буд. 8Л, отримав паливо в загальній кількості 232,03 куб. м., що не перевищує 1000 куб.м., а тому у ТОВ «ІНКОТРЕЙДБУД» відсутній обов`язок реєстрації зазначеного місця зберігання як акцизного складу. Перевіряючі обмежились формальним складанням акту перевірки виключно на підставі даних Єдиного реєстру акцизних накладних щодо обсягу отриманого пального.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року позов задоволений.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що за результатами перевірки складено акт від 26.02.2021 № 783/04-36-09-03/43412357, яким встановлені зазначені порушення. Сума штрафних (фінансових) санкцій, яка підлягає нарахуванню по акту фактичної перевірки від 26.02.2021 № 783/04-36-09-03/43412357 складає 1000 000 грн. На підставі вищезазначеного, складено податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 07.04.2021 № на суму 1000000 грн, та направлено поштовим відправленням з повідомленням про вручення 07.04.2021.

Заперечуючи стосовно доводів апеляційної скарги, позивачем у відзиві зазначено про відсутність дійсних, фактичних підстав для прийняття Наказу 1001-п від 23.02.2021 та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю позивача у формі фактичної перевірки. Акт не відповідає вимогам систематизованого, чіткого, об`єктивного та повного викладу фактів виявлених порушень законодавства, та не має доказової сили. Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, відповідач вважає необґрунтованими.

Під час апеляційного перегляду представники сторін підтримали наведені вище власні доводи, а також заперечення щодо доводів один одного.

Заслухавши доводи представників сторін та перевіривши підстави апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКОТРЕЙДБУД» () зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.12.2019. (а.с. 11-18)

Видами діяльності за КВЕД є:

23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н. в. і. у. (основний);

23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва;

23.63 Виробництво бетонних розчинів, готових для використання;

23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у.;

43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику;

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт;

42.11 Будівництво доріг і автострад.

Позивач має ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер 2002327, дата реєстрації 29.09.2020, в якій адресою місця зберігання визначено: м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, буд. 8Л. Загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального 25000 л., що відповідає 25 куб. м. (а.с. 19)

23.02.2021 відповідачем прийнято наказ №1001-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ІНКОТРЕЙДБУД», яким вирішено провести фактичну перевірку ТОВ «ІНКОТРЕЙДБУД» за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Ламана, буд. 17/Б, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів з 24.02.2021 тривалістю не більше 10 діб. (а.с. 22)

У період з 24.02.2021 по 25.02.2021 посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС за адресою: м. Дніпро, вул. Ламана, буд. 17/Б, де здійснює діяльність ТОВ «ІНКОТРЕЙДБУД».

За наслідками перевірки складено Акт від 26.02.2021 №783/04-36-09-02/43412357. Перевіркою встановлено, що позивач отримав ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) без реєстрації акцизного складу. Згідно Єдиного реєстру акцизних накладних підприємство протягом календарного року отримано (придбано) 8530009,80л. пального, що перевищує 1000 куб.м. (за календарний рік). Таким чином, встановлено, що підприємство повинно зареєструвати акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, якщо обсяг отриманого (придбаного) пального перевищив 1000 куб.м. протягом календарного року, чим порушено абз. «б» п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України. Відповідальність за вказане порушення: п. 128.2 ст. 128 ПК України. (а.с. 25-26)

19.03.2021 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення позивача на акт перевірки. (а.с.30-34)

Разом з запереченнями позивач надав :

Договір оренди нерухомого майна що розташоване за адресою: м. Дніпро, вулиця Молодогвардійська, будинок 8Л, укладеного з ТОВ «ТЕРЦІЯ СОЛО» від 01.06.2020 № 01-06/2020/0 (акт прийому-передачі від 01.06.2020 ), строком до 31.05.2021. (а.с.35-37)

Видаткову накладну від 19.03.2020 № РН-0000001, відповідно до якої ТОВ «ІНКОТРЕЙДБУД» придбав у TOB «РЕЛЕВАНТЕ» одну цистерну металеву ємкістю 25 кубічних метрів, яку використовує для зберігання палива (дизтоплива) на території за вказаною адресою. Позивач зазначає, що крім вказаної цистерни інших ємностей для зберігання палива не використовує, доказів зворотнього відповідачем суду не надано. (а.с. 38)

Видаткові накладні та товарно-транспортні накладні що підтверджують отримання за період з 27.02.2020 по 01.09.2020 позивачем за адресою: м. Дніпро, вулиця Молодогвардійська, будинок 8Л, палива дизельного в загальній кількості 232,03 кубічних метрів:

- видаткові накладні від 27.02.2020 № 5 на поставку 9610 л.; від 04.04.2020 № 7 на поставку 10150 л.; від 14.04.2020 № 10 на поставку 9038 л.; від 23.04.2020 № 12 на поставку 8040 л.; від 04.05.2020 №501 на поставку 10180 л.; від 14.05.2020 №ВСГ0514-008 на поставку 8820,61 л.; від 18.05.2020 №ВСГ0518-011 на поставку 6270,00 л.; від 21.05.2020 №ВСГ0521-008 1344 на поставку 4823,84 л.; від 25.05.2020 №ВСГ0525-005 на поставку 8820,02 л.; від 28.05.2020 №ВСГ0528-003 на поставку 4923,78 л.; від 29.05.2020 №ВСГ0529-005 на поставку 4816,01 л.; від 01.06.2020 № ВСГ0601-002 на поставку 4824,26 л.; від 03.06.2020 № ВСГ0603-002 на поставку 4819,61 л.; від 05.06.2020 № ВСГ0605-006 на поставку 8820,61 л.; від 16.06.2020 № ВСГ0616-003 на поставку 6012,80 л.; від 19.06.2020 №ВСГ0619-008 на поставку 4782,98 л.; від 23.06.2020 № ВСГ0623-003 на поставку 6012,81 л.; від 26.06.2020 № ВСГ0626-001 на поставку 6028,08 л.; від 01.07.2020 № ВСГ0701-006 на поставку 4786,80 л.; від 03.07.2020 № ВСГ0703-015 на поставку 2961,62 л.; від 07.07.2020 № ВСГ0707-012 на поставку 6194,68 л.; від 10.07.2020 № ВСГ0710-003 на поставку 3962,24 л.; від 13.07.2020 № ВСГ0713-006 на поставку 4787,53 л.; від 14.07.2020 № ВСГ0714-012 на поставку 6044,12 л.; від 16.07.2020 № ВСГ0716-006 на поставку 3975,79 л.; від 20.07.2020 № ВСГ0720-006 на поставку 6017,92 л.; від 22.07.2020 № ВСГ0722-010 на поставку 4786,98 л.; від 24.07.2020 № ВСГ0724-019 на поставку 6012,83 л.; від 27.07.2020 № ВСГ0727-001 на поставку 6028,09 л.; від 30.07.2020 № ВСГ0730-003 на поставку 4293,64 л.; від 31.07.2020 № ВСГ0731-002 на поставку 4468,94 л.; від 04.08.2020 № ВСГ0804-001 на поставку 6017,92 л.; від 05.08.2020 № ВСГ0805-009 на поставку 6012,83 л.; від 07.08.2020 №ВСГ0807-006 на поставку 4782,19 л.; від 10.08.2020 № ВСГ0810-001 на поставку 6012,11 л.; від 14.08.2020 № ВСГ0814-008 на поставку 6033,27 л.; від 27.08.2020 № ВСГ0827-001 на поставку 6028,01 л.; від 01.09.2020 № ВСГ0901-001 на поставку 6029,18 л. (а.с.40, 43, 46, 48, 52, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72, 74,78, 81, 83, 84, 86, 87, 90, 92, 94, 96, 98, 100, 102,104, 106, 108, 110, 112, 114, 116, 118, 120, 122)

- товаро-транспортні накладні від 27.02.2020 № 27-02/01-20 на поставку 9610 л.; від 04.04.2020 № 04-04/01-20 на поставку 10150 л.; від 14.04.2020 № 14-04/01-20 на поставку 9038 л.; від 23.04.2020 № 23-04/01-20 на поставку 8040 л.; від 04.05.2020 № 04-05/01-20 на поставку 10180 л.; від 14.05.2020 № 2 на поставку 8820,61 л.; від 18.05.2020 № 8 на поставку 6270,00 л.; від 21.05.2020 № 4 на поставку 4823,84 л.; від 25.05.2020 № 2 на поставку 8820,02 л.; від 28.05.2020 № 0 на поставку 4923,78 л.; від 29.05.2020 № 2 на поставку 4816,01 л.; від 01.06.2020 № 2 на поставку 4824,26 л.; від 03.06.2020 № 2 на поставку 4819,61 л.; від 05.06.2020 № 8 на поставку 8820,61 л.; від 16.06.2020 № 0 на поставку 6012,80 л.; від 19.06.2020 № 0 на поставку 4782,98 л.; від 23.06.2020 № 5 на поставку 6012,81 л.; від 26.06.2020 № 6 на поставку 6028,08 л.; від 01.07.2020 № 1 на поставку 4786,80 л.; від 03.07.2020 № 2 на поставку 2961,62 л.; від 07.07.2020 № 4 на поставку 6194,68 л.; від 10.07.2020 № 9 на поставку 3962,24 л.; від 13.07.2020 № 2 на поставку 4787,53 л.; від 14.07.2020 № 1 на поставку 6044,12 л.; від 16.07.2020 № 0 на поставку 3975,79 л.; від 20.07.2020 № 8 на поставку 6017,92 л.; від 22.07.2020 № 9 на поставку 4786,98 л.; від 24.07.2020 № 7 на поставку 6012,83 л.; від 27.07.2020 № 1 на поставку 6028,09 л.; від 30.07.2020 № 3 на поставку 4293,64 л.; від 31.07.2020 № 3 на поставку 4468,94 л.; від 04.08.2020 № 6 на поставку 6017,92 л.; від 05.08.2020 № 6 на поставку 6012,83 л.; від 07.08.2020 № 4 на поставку 4782,19 л.; від 10.08.2020 № 2 на поставку 6012,11 л.; від 14.08.2020 № 4 на поставку 6033,27 л.; від 27.08.2020 № 3 на поставку 6028,01 л.; від 01.09.2020 № 3 на поставку 6029,18 л. (а.с.41, 44, 47, 49, 53, 57, 59, 61, 63, 65, 67, 69, 71, 73, 75, 79, 80, 82, 85, 88, 89, 91, 93, 95, 97, 99, 101, 103, 105, 107, 109, 111, 113, 115, 117, 119, 121, 123)

02.04.2021 за вих. № 15036/6/04-36-09-02-07 відповідачем направлено на адресу позивача лист «про розгляд заперечення». (а.с. 27-28)

На підставі акту перевірки від 26.02.2021 № 783/04-36-09-02/43412357 відповідачем сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення від 07.04.2021 № , яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції на суму 1000 000 грн. (а.с. 20)

Вважаючи прийняття податкового повідомлення-рішення від 26.02.2021 № 783/04-36-09-02/43412357 протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду про його скасування.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що жодних доказів на підтвердження зазначених порушень відповідачем не надано та не доведено правомірність застосованих штрафних санкцій. Відповідач зазначає, що порушення встановлено з проведеного аналізу за допомогою інформаційних баз ІС «Податковий блок», Єдиного реєстру акцизних накладних встановлено, що ТОВ «ІНКОТРЕЙДБУД», а саме з`ясовано, що позивачем отримано для власного споживання, протягом календарного року 8530009,80 літрів пального, що перевищує 1000 куб.м., та є порушенням абз. «б» п.п. 230.1.2, п. 230.1 ст. 230 ПК України. Наданими до суду доказами доведено отримання позивачем палива дизельного в загальній кількості 232,03 кубічних метрів, що не перевищує 1000 куб.м та спростовує правомірність нарахування позивачу штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 62.1.3 статті 62.1 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За правилами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

У силу вимог п.п. 75.1.3 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відтак, податковий орган наділений правом проводити перевірки, одним із різновидів яких є фактична перевірка.

Згідно статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності такої підстави - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Колегія суддів зазначає, що відповідач має відповідні повноваження на проведення фактичної перевірки з метою здійснення функцій, визначених законодавством. Процедурних порушень проведення перевірки судом першої інстанції не встановлено та в цій частині рішення суду не оскаржується.

Стосовно встановленого порушення.

Положеннями п.230.1 ст. 230 ПК України передбачено, що акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Відповідно до абз.1 п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Відповідно до п.п. 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 ПК України, розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Згідно із п.п.14.1.6 п.14.1 ст. 14 ПК України, акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

В той час, положеннями п.п. «б» п.п.14.1.6 п.14.1 ст. 14 ПК України визначено, що не є акцизним складом: а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії; б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

В суді апеляційної інстанції представниками сторін підтверджено, що за фактом проведення фактичної перевірки позивача з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Ламана, буд. 17/Б, складений Акт за результатами перевірки на підставі відомостей Єдиного реєстру акцизних накладних щодо обсягу отриманого пального. Ці обставини також підтверджуються актом перевірки (а.с. 25-26), згідно якого відповідач зробив висновок стосовно зберігання підприємством пального в певних обсягах виключно з даними Єдиного реєстру акцизних накладних підприємства, відповідно до якого протягом календарного року позивачем отримано 8530009,8 літрів пального, що перевищує 1000 м3 (за календарний рік).

Водночас, наданими позивачем доказами підтверджено, що у 2020 та 2021 роках станом на 26.02.2021 дату складання акту перевірки будь-яке інше паливо, крім зазначеного у видаткових та товаро-транспортних накладних наданих відповідачу, ним не отримувалось. Обсяги отриманого у 2020 році палива використані позивачем під час здійснення господарської діяльності за основним видом «Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н. в. і. у.», код КВЕД 23.99, для виробництва асфальтобетонної суміші, а саме: для заправлення виробничого обладнання - асфальтозмішувальних установок марки ДС-16837, що працюють на дизельному пальному, безпосередньо в конструкції мають вбудований паливний бак ємністю 13,3 кубічних метрів, та розташовані за іншими адресами, ніж цистерна для зберігання палива. За одну робочу зміну згадана установка може спожити шість тон пального.

З огляду на викладене колегія суддів враховує, що оскільки у відповідності до вимог ст.80 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника, без попередження платника податків про призначення перевірки, отже логічним є висновок, що податковий орган має будувати свої висновки не тільки на даних податкової інформації щодо платника, а і на тих фактичних обставинах, що були виявлені в ході перевірки. Тобто, оскільки в даному випадку предметом перевірки було дотримання законодавства, що регулює ліцензування зберігання пального, тому податковий орган мав виходити з того, чи є підстави за встановлених фактичних обставин стверджувати про наявність у суб`єкта господарювання обов`язку отримати ліцензію на зберігання пального в значних об`ємах.

За результатами фактичної перевірки, як зазначалось вище, органом контролю не був встановлений факт зберігання ПММ в значних об`ємах, що вбачається з акту перевірки, проте відповідач мав перевірити первинні документи щодо придбання пального (договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні тощо), первинні документи, що підтверджують використання пального.

Співставлення зазначених документів дозволило б дійти висновку, чи є обов`язок у суб`єкта отримати ліцензію на право зберігання пального в значних об`ємах.

Виходячи зі змісту акту перевірки, за даними суб`єкта господарювання місце зберігання пального у зазначених обсягах не встановлено. При цьому питання використання пального взагалі не досліджені. Тобто, відповідач сформулював висновок акту перевірки виходячи з відомостей єдиного реєстру акцизних накладних щодо придбання, однак не встановив в якій формі та в якій кількості таке пальне на підприємство за відповідною адресою відвантажувалось; чи мало можливість підприємство з урахуванням обсягів відвантаженого пального та кількості наявного на обліку транспорту відвантажити таке пальне безпосередньо у паливні баки автотранспорту; в яких обсягах щоденно пальне використовувалось; в якій кількості здійснена закупівля тощо. З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що висновки податкового органу в даному випадку зроблені без належного дослідження необхідних для встановлення факту порушення обставин та документів. Зміст акту перевірки не дозволяє встановити підстави, з яких податковий орган виходив, формулюючи висновки про порушення позивачем законодавства у сфері обігу пального, а саме факту зберігання на відповідній дільниці пального у обсягах, які податковий орган навів у акті фактичної перевірки. Також колегія зауважує, що виклад обставин в акті перевірки не дозволяє беззаперечно встановити, обсяги придбаного пального та його зберігання за адресою, за якою здійснено перевірку.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідач не підтвердив у належний спосіб відповідними доказами факт порушення позивачем вимог абз. «б» п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України. Податковим органом не доведено наявність підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення за формою «ПС» від 07.04.2021 № .

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року в адміністративній справі № 160/11120/21 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко