Справа № 280/3503/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 серпня 2022 року

м. Київ

справа №280/3503/21

адміністративне провадження №К/990/16006/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року та додаткове рішення від 02 листопада 2021 року, а також постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі №280/3503/21 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Запорізької обласної прокуратури (далі - відповідач 1), до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дванадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) за №12 від 14.01.2021 про неуспішне проходження прокурором Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 атестації;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №209к від 11.03.2021 про звільнення позивача з посади прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури з 12.03.2021;

- поновити позивача в органах Запорізької обласної прокуратури з 13.03.2021;

- поновити позивача на посаді прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області або на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями, з 13.03.2021;

- стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 13.03.2021 і до моменту фактичного поновлення на роботі;

- стягнути з Запорізької обласної прокуратури на користь позивача моральну шкоду у розмірі 200000,00 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року позов задовольнити частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення дванадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) за №12 від 14.01.2021 про неуспішне проходження прокурором Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 атестації;

- визнано протиправним та скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №209к від 11.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів Запорізької обласної прокуратури з 12.03.2021;

- поновлено ОСОБА_1 в органах Запорізької обласної прокуратури на посаді з рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями, з 12.03.2021;

- стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.03.2021 по 06.10.2021 у розмірі 161538,52 грн з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року стягнуто з Запорізької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн з кожного відповідача.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2022 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року в частині задоволення позовних вимог щодо поновлення ОСОБА_1 в органах Запорізької обласної прокуратури на посаді з рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями, з 12.03.2021 та стягнення з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12.03.2021 по 06.10.2021 у розмірі 161538,52 грн з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті скасовано та позов в цій частині вимог задоволено частково:

- вважати датою звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області 27.03.2021;

- зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру внести зміни до наказу керівника Запорізької обласної прокуратури №209к від 11.03.2021 та до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 в частині дати його звільнення змінивши її з 12.03.2021 на 27.03.2021;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області з 27.03.2021;

- стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.03.2021 по 07.10.2021 у сумі 150242,12 грн, який визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів та з урахуванням вже виплачених сум;

- в іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року та додаткове рішення від 02 листопада 2021 року залишено без змін.

27 червня 2022 року до Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року та додаткове рішення від 02 листопада 2021 року, а також постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі №280/3503/21 (направлена засобами поштового зв`язку 24 червня 2022 року).

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2022 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року та додаткове рішення від 02 листопада 2021 року, а також постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі №280/3503/21 залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали шляхом надання доказів доплатити судового збору у розмірі 1188,84 грн.

02 серпня 2022 року до суду надійшла заява Офісу Генерального прокурора про долучення до матеріалів справи документу про сплату судового збору у розмірі 1188,84 грн.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції", займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 проходив публічну службу на посаді Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області.

Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 53-1 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі Офіс Генерального прокурора посилається на наявність підстав для відкриття касаційного провадження, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, скаржник указує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій пунктів 12, 17 розділу ІІ Закону № 113-ІХ, пункту 8 розділу І, пунктів 15, 16 розділу IV Порядку № 221, пункту 12 Порядку № 233 щодо дискреційних кадрових комісій щодо вибору на власний розсуд одного з рішень, а саме: успішного або неуспішного проходження прокурором атестації, а також щодо вмотивованості та обґрунтованості рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації. При цьому скаржник указує на неврахування судами висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.

Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є наявність та взаємозв`язок усіх чотирьох умов.

Водночас, доводи касаційної скарги фактично зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій, а тому вказане обґрунтування не свідчить про наявність правових підстав для оскарження судового рішення на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Зокрема, скаржником не зазначено норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами, не наведено висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду та відповідно не доведено подібності правовідносин.

Наступною підставою для перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив застосування судами попередніх інстанцій частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, сформованих у постановах від 20.01.2021 у справі № 804/958/16, від 27.10.2021 у справі № 340/3563/20 та інших щодо поновлення працівника саме на попередній роботі, а не у новоствореному органі.

Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанцій на предмет урахування ними висновків Верховного Суду, висловлених у наведених заявником касаційної скарги справах, щодо застосування положень статті 235 КЗпП України в частині визначення органу, в якому має бути поновлено прокурора, звільненого за відсутності законних підстав.

Зазначені Офісом Генерального прокурора підстави касаційного оскарження щодо додаткового рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2022 року, також відхиляються Судом через їхню необґрунтованість. Зокрема, доводи касаційної скарги в частині оскарження судових рішень щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу фактично зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2022 року у справі №280/3503/21.

2. Витребувати з Запорізького окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №280/3503/21.

3. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко