Справа № 160/11990/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 серпня 2022 року Справа №160/11990/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

судді Кучугурної Н.В.

секретаря судового засідання Кодратенко А.О.

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ;

від представника Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони «Схід» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони «Схід» про скасування наказу, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони «Схід», в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати наказ №3А «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 за період з 01.04 по 30.04 2022 року» в частині невиплати додаткової винагороди 30 тис. грн головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 ;

- визнати неправомірною бездіяльністю командування в/ч НОМЕР_1 - відмову у реєстрації 20.05.2022 рапорту головного сержанта розвідувального взводу ОСОБА_1 про роз`яснення йому причин невиплати додаткової винагороди у розмірі 30 тис. грн за період з 01.04 по 30.04 2022 та подальше ухилення від його розгляду по суті;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виплатити головному сержанту розвідувального взводу ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 тис. грн за період з 01.04 по 30.04 2022.

Одночасно з позовною заявою позивачем була подана заява про забезпечення доказів шляхом витребування від в/ч НОМЕР_1 копій: наказу №3А «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 за період з 01.04.2022 по 30.04.2022» в частині стосовно головного сержанта розвідувального взводу ОСОБА_1 , наказу від 01.06.2022 про призначення командиром в/ч НОМЕР_1 м-ра ОСОБА_2 , Журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян (додаток 4 до Дисципілнарного статуту) сторінок з 30.04.2022 по 20.05.2022.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що додати до позову для суду копію оскаржуваного наказу він не має можливості, оскільки його не отримував. Крім цього, ОСОБА_1 не може надати копію наказу від 01.06.2022 про призначення командиром в/ч НОМЕР_1 м-ра ОСОБА_2 через те, що за повідомленням Військової частини НОМЕР_1 його віднесено до службової документації. ОСОБА_1 зазначає, що вказані документи перебувають у розпорядженні відповідача і подання їх може стати згодом неможливим або утрудненим для витребування через загрозу знищення документації штабу під час ведення бойових дій (артилерійського обстрілу).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 заяву про забезпечення доказів ОСОБА_1 призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.08.2022 на 11:30 год.

У судове засідання 15.08.2022 з`явився ОСОБА_1 . Представник Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони «Схід» не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Суд зазначає, що з огляду на положення частини 3 статті 117 КАС України, неявка заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи, не перешкоджає розгляду поданої заяви.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану заяву про забезпечення доказів і просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , а також розглянувши заяву про забезпечення доказів, суд зазначає про таке.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 72 КАС України, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами частин 1-3 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 114 КАС України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч.2 ст.114 КАС України).

У статті 115 КАС України зазначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування та заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Наведена правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення доказів, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, покладається саме на заявника.

Водночас, за положеннями частини 1 статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з частиною 2 вказаної статті у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звертає увагу заявника, що ототожнення ним понять «витребування доказів» та «забезпечення доказів» у цьому випадку є помилковим, оскільки вирішальною підставою для забезпечення доказів є існування обставин, які б свідчили про те, що надання необхідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, оскільки не містять жодних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

При цьому, визначена адреса відповідача: АДРЕСА_1 , станом на час розгляду цієї заяви не входить до переліку міст, територіальних громад, які розташовані у районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення доказів та задоволення відповідної заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 114-117, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони «Схід» про скасування наказу, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В. Кучугурна