Справа № 500/2842/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи

з одного адміністративного суду до іншого

Справа № 500/2842/22

11 серпня 2022 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мірінович У.А., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дій щодо прийняття постанови,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2022 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, у якій позивач просить суд визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України щодо прийняття постанови від 7 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Указом президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року оголошено загальну мобілізацію. 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі, Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 18 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.

Позивач вказує, що його призвано на військову службу за мобілізацією та зараховано до списків Військової частини НОМЕР_1 на посаду старшого обчислювача.

Позивачем зазначено, що 28 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» пунктом 1 якої передбачалося, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Позивач стверджує, що починаючи з 28 лютого 2022 року він отримував згідно згаданої постанови додаткову винагороду не менше ніж 30000 грн, в залежності від часу участі в бойових діях чи забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Разом з тим, позивач зазначає, що за період дії воєнного стану у вказану постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» Кабінетом Міністрів України вносилось почергово ряд змін.

Так, зокрема, після внесення кількох змін Постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» було внесено зміни до пункту 1 зазначеної постанови, а саме:

в абзаці першому слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

доповнено пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту:

«Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.»;

а також доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту:

«2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».

Проаналізувавши внесені постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 року №793 зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, позивач дійшов висновку, що вони зумовлять виникнення таких правовідносин, в частині виплати вказаної доплати у меншому розмірі, які на його переконання суперечитимуть вимогам частини третьої статті 22 Конституції України (за якою при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) оскільки позивачу, під час проходження ним військової служби, якщо він не буде брати участь в бойових діях чи забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - «може виплачуватися менше 30000 грн щомісячно, а розмір такої додаткової винагороди буде визначатися умовами, що визначаються керівником відповідного міністерства та державних органів».

Позивач виокремлює, що наразі ні порядку ні умов виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 28 лютого 2022 року № 168, в редакції внесених постановою КМ України від 7 липня 2022 року № 793 змін, не визначено (не затверджено). Це унеможливлює виплату будь-якої передбаченої цією постановою додаткової винагороди, адже ні умови, за яких такі винагороди мають виплачуватися, ні порядок їх виплат не врегульовані відповідними нормативно-правовими актами. А частина друга статті 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позбавляє відповідних службових осіб здійснювати зазначені виплати за відсутності правових підстав.

В наведених обставинах позивач вбачає певну невизначеність, яка на його переконання порушує «принцип юридичної визначеності» як складової верховенства права, а прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 7 липня 2022 року №793 - погіршило становище позивача та порушило його право мирного володіння майном, з огляду на що він просить суд визнати протиправним прийняття відповідачем постанови від 7 липня 2022 року №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною першою статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, зокрема, що адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Згідно Указу Президента України «Про утворення місцевих адміністративних судів, затвердження їх мережі» від 16.11.2004 №1417/2004, повноваження Київського окружного адміністративного суду поширюються на територію Київської області. Водночас, на місто Київ поширюються повноваження Окружного адміністративного суду міста Києва.

Зважаючи на те, що предметом позову в даній адміністративній справі є прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 7 липня 2022 року №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» як акту в розумінні положень частини першої статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України, то публічно-правовий характер цього спору як такого, спрямований на оскарження нормативного акта суб`єкта владних повноважень, а отже дана адміністративна справа повинна вирішуватись адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, тобто - Окружним адміністративним судом міста Києва.

Пунктом 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки позивачем помилково подано адміністративний позов до Тернопільського окружного адміністративного суду, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, - на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись статтями 25, 29, 171, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Передати адміністративну справу №500/2842/22 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дій Кабінету Міністрів України щодо прийняття постанови від 7 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мірінович У.А.