Справа № 480/12082/21
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року Справа № 480/12082/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соп`яненка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач). Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 28.02.2016 по 25.02.2017 він проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2. Стверджує, що відповідачем протиправно не нарахована та не виплачена йому за період з 28.02.2016 по 25.02.2017 індексація грошового забезпечення, оскільки остання є обов`язковою.

Просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (пп НОМЕР_3) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 28.02.2016 по 25.02.2017 із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 28.02.2016 по 25.02.2017 - січень 2008 року; стягнути з військової частини НОМЕР_2 (пп НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 28.02.2016 по 25.02.2017 із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 28.02.2016 по 25.02.2017 - січень 2008 року.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог він заперечує та зазначає, що доводи позивача є безпідставними. Зазначив, що відповідач у своїх діях керувався вимогами чинного законодавства та виконав їх у повному обсязі. Вказує, що в даному випадку відсутні підстави для визнання дій відповідача протиправними. Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач з 28.02.2016 по 25.02.2017 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2.

Позивач стверджує, що у період проходження ним військової служби, відповідачем нарахування грошового забезпечення здійснювалось не в повному обсязі, а саме: у період з 28.02.2016 по 25.02.2017 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення.

Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання спірні правовідносини є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з статті 9 вказаного закону грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Суд звертає увагу, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме відповідно до Порядку № 1078. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Судом встановлено, що позивачу у період з 28.02.2016 по 25.02.2017 індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, що не спростовується відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період є відсутність фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України.

Суд зазначає, що відсутність механізму виплати індексації не може позбавляти позивача права на отримання належних їй сум невиплаченого доходу. Крім того, суд зауважує, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

Наведене в сукупності свідчить про те, що доводи відповідача щодо відсутності коштів для виплати індексації судом не заслуговують на увагу, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Визначення базового місяця для розрахунку залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008. Після прийняття цієї постанови та до березня 2018 року підвищення посадових окладів військовослужбовців не відбувалось. З 01.03.2018 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 704, якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.

Тобто, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовців за спірний період з 28.02.2016 по 25.02.2017 включно є січень 2008 року на підставі Постанови № 1274.

Відповідач зазначає, що Міністром оборони України було підвищено розмір щомісячної премії військовослужбовцям у грудні 2015 року таким чином, що збільшення грошового забезпечення перевищило суму індексації, яку було б виплачено позивачу. Отже, застосування січня 2008 року в якості базового місяця для обчислення індексації за грудень 2015 року є безпідставним.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Суд звертає увагу, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад. У разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення. Зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим при розрахунку індексу для проведення індексації.

Таким чином, визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі Постанови № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018.

Ураховуючи вищенаведене, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося.

Відтак суд погоджується з доводами позивача про те, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення з грудня 2015 року.

Тому в частині відсутності нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період 28.02.2016 по 25.02.2017 є неправомірною бездіяльність відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим суд зазначає, що сума коштів індексації грошового забезпечення ще відповідачем не нарахована, а тому не може бути стягнута судом. У зв`язку з викладеним суд зазначає, що належним способом захисту прав позивача у вказаній частині вимог є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 28.02.2016 по 25.02.2017 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_4) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення індексації грошового забезпечення - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 28.02.2016 по 25.02.2017.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 28.02.2016 по 25.02.2017 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко