Справа № 160/11834/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 серпня 2022 р. Справа № 160/11834/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

05.08.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення матеріальної шкоди, в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області по не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 11 (одинадцять) календарних років служби протиправною;

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди в розмірі 263 344 (двісті шістдесят три тисячі триста сорок чотири) гривні 22 копійки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом начальника ГУ МВС України в Дніпропетровській області №485 о/с від 06.11.2015 позивач був звільнений з посади начальника сектору дільничих інспекторів міліції Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. Позивач зазначає, що в день звільнення зі служби в ОВС набув право на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні за одинадцять календарних років вислуги, яка відповідачем не була виплачена. При цьому, у позові позивач посилається на ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», але вважає, що одноразова грошова домога та компенсація за затримку виплати одноразової грошової допомоги є матеріальною шкодою у вигляді упущеної вигоди у розумінні норм Цивільного кодексу України.

Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/11834/22 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд зазначає про таке.

Згідно з п.6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч.2 ст.171 КАС України).

Так, до позовної заяви позивачем надана копія постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі №804/5067/16, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 в адміністративній справі №804/5067/16 залишено без задоволення; апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 в адміністративній справі №804/5067/16 задоволено; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 в адміністративній справі №804/5067/16 скасовано в частині задоволених позовних вимог та в цій частині прийнято нове судове рішення, яким в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про стягнення вихідної допомоги, стягнення компенсації за затримку розрахунку відмовлено; в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 в адміністративній справі №804/5067/16 залишено без змін.

У цій справі позовна заява була обґрунтована тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та був звільнений з посади, однак Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області безпідставно відмовлено ОСОБА_1 у виплаті вихідної допомоги та компенсації за затримку розрахунку.

Згідно з постановою апеляційної інстанції від 22.06.2022 у справі №804/5067/16, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, зазначених в позовній заяві ОСОБА_1 від 09.08.2016, для нарахування та виплати позивачеві вихідної допомоги у зв`язку зі звільненням 06.11.2015 наказом №485 о/с через скорочення штатів, враховуючи наявність факту скасування наказу в частині звільнення останнього з займаної посади та поновлення позивача на попередній посаді з 07 листопада 2015 року.

Відповідно до частини першої ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ, у разі звільнення зі служби в тому числі, у зв`язку із скороченням штатів, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

З огляду на викладене, підстава для нарахування та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у зв`язку із звільненням зі служби через скорочення штатів, відсутня, оскільки скасований наказ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 № 485 о/с в частині звільнення позивача та останній поновлений на попередній посаді.

Також колегія суддів зазначила, що доводи позивача стосовно наявності наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 05.05.2021 №6 о/с, яким з 05.05.2021 позивача звільнено з посади начальника сектора дільничних інспекторів міліції Самарського районного відділу Дніпропетровського міського управління з 05.05.2021 за п.64 «г» (через скорочення штатів), колегія суддів не вважає підставою для задоволення його позовних вимог в редакції, викладеній у позовній заяві та в межах обставин цієї справи, оскільки під час апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції обмежений позовними вимогами та підставами позову, що були заявлені в суді першої інстанції. Тобто, наявність наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 05.05.2021 №6 о/с, яким позивача звільнено з посади з 05.05.2021, не є підставою для нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги за період та в розмірі, що визначені ним у позовній заяві по даній справі. У разі відмови позивачеві у виплаті зазначеного виду грошової допомоги у зв`язку зі звільненням згідно наказу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 05.05.2021 №6 о/с, таке рішення суб`єкта владних повноважень може бути предметом судового оскарження в окремій адміністративній справі.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі №804/5067/16 набрала законної сили відповідно до статті 325 КАС України.

Отже, постановою апеляційної інстанції від 22.06.2021 у справі №804/5067/16 суд вирішив питання щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у зв`язку із звільненням зі служби через скорочення штатів згідно з наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 №485 о/с.

Водночас у справі №160/11834/22, яка надійшла до суду 05.08.2022, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про визнання бездіяльності Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області по не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 11 (одинадцять) календарних років служби протиправною. У позовній заяві позивач посилається на наказ відповідача від 06.11.2015 №485 о/с, яким його було звільнено через скорочення штатів. Крім цього, позивач зазначає, що право на зазначену одноразову грошову допомогу встановлено ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, питання нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у зв`язку зі звільненням зі служби через скорочення штатів згідно з наказом від 06.11.2015 №485 о/с вже було вирішено у справі №804/5067/16.

Отже, судом у справі №804/5067/16, постанова у якій набрала законної сили, вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й у справі №160/11834/22.

Згідно з п.2 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви (ч.2 ст.170 КАС України).

За викладених обставин, наведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

При цьому суд зазначає, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі №420/13606/21, поняття «грошове забезпечення», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «заробітна плата», які використано у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір в частині вимог позивача охоплюється застосованим у частині 2 статті 233 КЗпП України визначенням «законодавство про оплату праці».

У зв`язку з цим, суд зазначає, що заявлена до стягнення позивачем у справі №160/11834/22 одноразова грошова допомога при звільненні не є упущеною вигодою.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення матеріальної шкоди.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 5 статті 170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Кучугурна