Справа № 160/27624/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/27624/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року (головуючий суддя Рянська В.В.) по адміністративній справі № 160/27624/21, розглянутій у письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 31.12.2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Національної гвардії України (далі ГУ Національної гвардії України), в якому просить визнати протиправним рішення про відмову комісії ГУ Національної гвардії України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за встановлені 20% втрати професійної працездатності на підставі поданих документів;

- зобов`язати ГУ Національної гвардії України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з частковою втратою працездатності на підставі поданої заяви та документів відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМ України від 25.12. 2013 року №975 (далі Порядок №975) в розмірі 26 894,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що невиплата йому вищезазначеної одноразової грошової допомоги порушує його права, та гарантії соціального захисту.

Відзив на позов до суду не надійшов.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ Національної гвардії України, викладене у протоколі № 405/975 про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 20% втрати професійної працездатності на підставі поданих документів згідно Порядку №975, відповідача зобов`язано призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з частковою втратою працездатності на підставі поданої заяви та документів від 12.08.2020 року відповідно до Порядку №975. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом надана невірна оцінка встановленим обставинам справи та помилково застосовано норми права, що регулюють спірні відносини.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги не обґрунтованими з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині 3011 Національної гвардії України(далі в/ч 3011), є учасником бойових дій згідно посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 09.03.2016 року.

Наказами командира в/ч 3011(по стройовій частині) № 14 о/с від 26.04.2019 року, № 132 від 30.05.2019 року позивач звільнений зі служби відповідно до п. 2 пп. "б" ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за станом здоров`я, виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

За даними виписки з акту МСЕК № 1307 до довідки серія АГ № 0000552 від 23.07.2019 року, ОСОБА_1 встановлено 20 % втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.

Заява позивача від 12.08.2020 року з доданими документами щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №975, в/ч 3011 надіслано до Центрального територіального управління Національної гвардії України.

Рішенням комісії ГУ Національної гвардії України, викладене у протоколі № 400/975, затвердженого 07.10.2020 року командувачем Національної гвардії України, позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 20% втрати професійної працездатності на підставі поданих документів згідно Порядку №975, з підстав, що надіслані документи не підтверджують факт втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби.

Правомірність дій відповідача щодо відмови в призначені одноразової грошової допомоги позивачу є предметом спору, який винесено на вирішення суду.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Статтею 41 Закону № 2232-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ № 2011-XII (далі Закону № 2011-XII).

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 2011-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до пп. 5 п. 2 ст. 16, п.2 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у пп. 5-9 п. 2 ст. 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному КМ України. При цьому у випадках, зазначених у пп. 5 п. 2 ст. 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Постановою КМ України № 975 від 25.12.2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, п.6,12 якого визначає аналогічні приписи, визначені ст.16,16-2 Закону № 2011-ХІІ.

Крім того п. 3,13 Порядку № 975 визначено, що у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п.7 Порядку №975, у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Відмовляючи у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності, відповідачем зазначено, що надіслані документи не підтверджують факт втрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби.

Здійснивши аналіз доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності подав до в/ч 3011 Національної гвардії України заяву встановленої форми, до якої додано повний перелік документів, визначений у п. 11 Порядку №975, а саме належно оформлені та посвідчені свідоцтво про хворобу № 25 від 15.04.2019 року про причинний зв`язок захворювання позивача, яке пов`язане з проходженням військової служби, довідку серії АГ № 000552 від 23.07.2019 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати 20 % професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.

Стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої згідно із Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» визначив, що ефективне здійснення особою свого права власності підлягає правовому захисту, однак вимога повинна мати обґрунтовану законну підставу якою, зокрема, є чинна норма закону.

Аналогічні висновки висловлені Касаційним адміністративним судом Верховного Суду в постанові від 09.11.2018 року по справі №759/5707/16-а (К/9901/18171/18), від 07.02.2019 року по справі №127/12061/17 (№К/9901/30221/18), від 10.04.2019 року по справі №331/697/17(2а/331/56/2017) (К/9901/1509/17), які підлягають врахуванню судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин згідно приписів ч.5 ст.242 КАС України.

В силу викладеного позивач має право в Порядку №975 на призначення та виплату одноразової грошової допомоги за встановлені 20% втрати професійної працездатності, у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, а відмова відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги є протиправною.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Суд апеляційної інстанції не здійснював аналіз правомірності застосування законодавства по інших позовних вимогах, оскільки вони не оскаржені в апеляційному порядку.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі з`ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року по адміністративній справі № 160/27624/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай