Справа № 140/3498/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/3498/21 пров. № А/857/2407/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Пліша М.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу управління Держпраці у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року, прийняте суддею Валюх В.М. в м.Луцьк, у порядку письмового провадження, у справі № 140/3498/21 за адміністративним позовом управління Держпраці у Волинській області до приватного підприємства "ОІЛ СТРАТЕЙДЖИК" про застосування заходів реагування, -

встановив:

в квітні 2021, управління Держпраці у Волинській області звернулося до суду з позовом до приватного підприємства «НАФТО ТОРГОВА ФІРМА «УКР-ПЕТРОЛЬ», в якому просить застосувати заходи реагування до отримання у встановленому порядку в органах Держпраці дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: заборонити виконання робіт підвищеної небезпеки - налагодження, ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; злив, очистка, нейтралізація резервуарів, тари та інших ємностей з-під нафтопродуктів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу від 15.03.2021 № 11-п, направлення від 15.03.2021 № 252, у період з 15.03.2021 по 26.03.2021 було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у формі перевірки щодо додержання ПП НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, про що складено акт від 26.03.2021 № ВЛ180/1213/А/АВ.

В результаті проведення перевірки виявлено такі порушення відповідачем законодавчих та інших нормативно-правових актів: ПП НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» (роботодавцем) в порушення вимог статті 21 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (далі - Закон № 2694-ХІІ), пунктів 6, 7 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1107 у редакції від 10.03.2021 (далі - Порядок № 1107), не одержано дозволу органів Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у пунктах 11 та 17 групи А додатка 2 до Порядку № 1107, а саме налагодження, ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (пункт 11), злив, очистка, нейтралізація резервуарів, тари та інших ємностей з-під нафтопродуктів (пункт 17), чим створено загрозу життю та здоров`ю найманих працівників, в т.ч. такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Позивач вказує, що не отриманням вказаного дозволу органів Держпраці, ПП НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» (роботодавець) порушило вимоги статті 21 Закону № 2694-ХІІ, пункти 6, 7 Порядку № 1107. При цьому, роботи підвищеної небезпеки відповідач виконує. Вказаними порушеннями законодавчих та інших нормативно-правових актів з промислової безпеки та охорони праці (виконанням робіт підвищеної небезпеки та експлуатацією машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки без дозволів органів Держпраці), відповідачем створено реальну загрозу життю та здоров`ю найманих працівників, в т.ч. такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Ухвалою суду від 29.12.2021 замінено у цій справі найменування відповідача ПП «НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» на Приватне підприємство «ОІЛ СТРАТЕЙДЖИК» (08302, Київська область, м.Бориспіль, вул.Київський Шлях, 65, ідентифікаційний код 32215743) (а.с.73).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Управління подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неповним з`ясуванням обставин справи, а також порушено норми матеріального права.

Апеляційні вимоги обгрунтовані тим, що у відповідача відсутній дозвіл органів Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки налагодження, ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; злив, очистка, нейтралізація резервуарів, тари та інших ємностей з-під нафтопродуктів, а тому видані і діючі дозволи органів Держпраці на виконання інших робіт підвищеної небезпеки не є і не можуть бути доказом, яким суд обгрунтовує свою позицію в рішенні.

Наявні у відповідача дозволи № 516.19.07 та 517.08.2019 не є та не можуть бути обставиною чи доказом відсутності обов`язку відповідача одержати дозвіл органів Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки, зазначених у позові на підставі та у порядку, визначеному Порядком № 1107.

Наданий договір № 28-03-21-2 від 01.03.2021, укладений між відповідачем та ПП «Інженерний центр перспектив» беззаперечно не може свідчити про факт не виконання відповідачем робіт підвищеної небезпеки, виконання яких позивач просить заборонити.

Вважає, що судом проігноровано та не надано правової оцінки тому, що в розділі акта від 26.03.2021 № ВЛ180/1213/А/АВ «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу та складеного акта», директором підприємства Мірошніченко Г.В. зауваження до перевірки не зазначені (відсутні), а отже необхідність одержання дозволу в органах Держпраці відповідачем визнано на стадії перевірки.

Правова позиція суду про те, що законодавством не заборонено виконання окремих видів робіт підвищеної небезпеки підрядними організаціями, не відповідає вимогам статті 21 Закону України «Про охорону праці», які обов`язково повинні кореспондуватися із статтями 1, 2, 13 вказаного Закону.

Судом не враховано, що згідно з даними Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ПП «НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, яка безумовно передбачає виконання робіт підвищеної небезпеки налагодження, ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; злив, очистка, нейтралізація резервуарів, тари та інших ємностей з-під нафтопродуктів, виконання яких просить заборонити позивач.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задоволити..

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 15.03.2021 № 11-п «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки» (а.с.26), направлення від 15.03.2021 № 252 (а.с.27), у період з 15.03.2021 по 26.03.2021 було проведено позапланову перевірку у ПП НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» на об`єктах АЗС, що знаходяться на території Волинської області, щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, про що складено акт від 26.03.2021 № ВЛ180/1213/А/АВ (а.с.28-38).

Перевіркою виявлено, зокрема, такі порушення відповідачем законодавчих та інших нормативно-правових актів: ПП НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» (роботодавцем) в порушення вимог статті 21 Закону № 2694-ХІІ, пунктів 6, 7 Порядку № 1107 у редакції від 10.03.2021, не одержано дозволу органів Держпраці на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у пунктах 11 та 17 групи А додатка 2 до Порядку № 1107, а саме: налагодження, ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (пункт 11), злив, очистка, нейтралізація резервуарів, тари та інших ємностей з-під нафтопродуктів (пункт 17), чим створено загрозу життю та здоров`ю найманих працівників, в т.ч. такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

01.08.2019 Управління Держпраці у Волинській області видало ПП НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» дозвіл № 516.19.07, з терміном дії з 01.08.2019 по 01.08.2024 на експлуатування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на 20 АЗС, розташованих на території Волинської області (а.с. 51-56). Крім того, 01.08.2019 Управління Держпраці у Волинській області видало ПП НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» дозвіл № 517.19.07, з терміном дії з 01.08.2019 по 01.08.2024, на виконання робіт підвищеної небезпеки (газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах) на власних АЗС на території України (а.с.57).

01.03.2021 між ПП НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» (замовник) та ПП «Інженерний центр перспектив» (підрядник) укладено договір № 28-03-21-2, предметом якого є виконання підрядником таких робіт: проведення очищень внутрішньої поверхні та експертних обстежень резервуарів РГС, встановлених на АЗС замовника; злив, очистка, нейтралізація резервуарів, тари та інших ємностей з-під нафтопродуктів; виконання зварювальних робіт під час проведення відновлювально-ремонтних робіт резервуарів РГС; налагодження, ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (а.с.58), а у ПП «Інженерний центр перспектив» наявні діючі дозволи від 15.08.2018 № 267.18.30, від 19.04.2021 № 0022.21.46 на виконання таких робіт (а. с.59-60).

Апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів того, що виявлені під час перевірки порушення є такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю найманих працівників, при цьому не доведено допущення зазначених відповідачем порушень, а відповідачем в свою чергу надано докази на спростування виявлених порушень, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Абзацом 2 частини першої статті 1 Закону № 877-V передбачено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

За приписами частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Як встановлено статтею 38 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII (далі - Закон № 2694-XII), державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (далі - Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 39 Закону № 2694-XII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право: видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки; забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Як обумовлено частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Статтею 4 Закону № 2694-XII визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV, документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону № 2694-ХІІ роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107, затверджено Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - Порядок № 1107).

Пунктом 1 Порядку № 1107 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1107 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 77 «Про затвердження переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 10.03.2021; далі - Постанова № 77) дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається: роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77.

За приписами пунктів 7, 9 Порядку № 1107 (в редакції Постанови № 77) дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки видається територіальним органом Держпраці за місцем державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця. Для одержання дозволу роботодавець, виробник або постачальник подає особисто, через уповноважену ним особу або надсилає поштою до територіального органу Держпраці чи адміністратора центру надання адміністративних послуг у паперовій формі або в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держпраці, заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додається: на виконання робіт підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час виконання робіт підвищеної небезпеки; на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час експлуатації машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки; на застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо відповідності машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.

Пунктами 11, 17 групи А (Види робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу) Переліку видів робіт підвищеної небезпеки Додатку 2 Порядку № 1107 (в редакції Постанови № 77) передбачені такі види робіт: монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки; злив, очистка, нейтралізація резервуарів, тари та інших ємностей з-під нафтопродуктів, кислот, лугів та інших небезпечних речовин, в тому числі радіоактивних.

Відтак, із набранням чинності Постановою № 77 у роботодавців виник обов`язок щодо отримання дозволу за формою згідно з додатком 1 на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2 Порядку № 1107.

В той же час, Постановою № 77 не передбачено, що із набранням нею чинності достроково припиняють свою дію раніше видані згідно із Порядком № 1107 дозволи на експлуатування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, та на виконання робіт підвищеної небезпеки (газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах).

01.08.2019 Управлінням Держпраці у Волинській області було видано ПП НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» дозволи: № 516.19.07, з терміном дії з 01.08.2019 по 01.08.2024 на експлуатування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на 20 АЗС, розташованих на території Волинської області (а.с. 51-56); №517.19.07, з терміном дії з 01.08.2019 по 01.08.2024, на виконання робіт підвищеної небезпеки (газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах) на власних АЗС на території України (а.с.57).

Дозволи були видані відповідно до Порядку № 1107 (в редакції, чинній на момент видачі дозволів), станом на момент проведення позапланової перевірки вказані дозволи є чинними.

Крім того, між ПП НТФ «УКР-ПЕТРОЛЬ» (замовник) та ПП «Інженерний центр перспектив» (підрядник) укладено договір № 28-03-21-2 від 01.03.2021, предметом якого є виконання підрядником таких робіт: проведення очищень внутрішньої поверхні та експертних обстежень резервуарів РГС, встановлених на АЗС замовника; злив, очистка, нейтралізація резервуарів, тари та інших ємностей з-під нафтопродуктів; виконання зварювальних робіт під час проведення відновлювально-ремонтних робіт резервуарів РГС; налагодження, ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (а.с.58), а у підрядника наявні діючі дозволи від 15.08.2018 № 267.18.30, від 19.04.2021 № 0022.21.46 на виконання таких робіт (а. с.59-60).

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зауважує, що під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Колегія суддів вважає, що позивач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів фактичного здійснення відповідачем власними найманими працівниками окремих видів робіт підвищеної небезпеки, як налагодження, ремонт, технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; злив, очистка, нейтралізація резервуарів, тари та інших ємностей з-під нафтопродуктів, та враховуючи наявність договору з підрядною організацією з діючим дозволом на виконання таких робіт.

З огляду на завдання адміністративного судочинства такий механізм реалізації владних повноважень покладає на адміністративний суд обов`язок, окрім іншого, запобігти неправомірному обмеженню прав та інтересів конкретних суб`єктів господарювання суб`єктами владних повноважень. З іншого боку суд повинен зважати на підстави, які змушують контролюючий орган звертатися з позовом про застосування заходів реагування, у даному випадку повне зупинення експлуатації приміщень. З урахуванням наведених контролюючим органом обставин у зіставленні із наслідками застосування заходів реагування адміністративний суд і повинен ухвалити рішення по суті і в межах позовних вимог.

На переконання апеляційного суду, наведені позивачем приписи пов`язують застосування заходів реагування з виявленням порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю найманих працівників, а отже для правильного вирішення цього спору обов`язковому встановленню підлягають обставини щодо вчинення відповідачем порушень, які, в свою чергу, створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Для правильного вирішення публічно-правового, що розглядається, необхідно серед виявлених контролюючим органом порушень безпеки виокремити такі, які свідчать про наявність на час ухвалення судом рішення реальної загрози життю та здоров`ю людей, а отже про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені скаржником в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянтів та доводів, викладених у апеляційній скаргзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Посилання апелянта на порушення строків розгляду справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки таке не вплинуло на законність прийнято рішення.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а, відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Держпраці у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року, у справі № 140/3498/21, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш