Справа № 120/3029/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3029/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

10 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Немирівської міської ради на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Немирівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення 27 (позачергової) сесії 8 скликання Немирівської міської ради від 11.02.2022 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, розташованої на території Медвежанської сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту) в межах земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1989;

- зобов`язано Немирівську міську раду з урахуванням висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні, надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, розташованої на території Медвежанської сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту) в межах земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1989, згідно з поданим клопотанням від 11 жовтня 2021 року;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- відстрочено виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Немирівської міської ради.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.10.2021 позивач звернувся до Немирівської міської ради з клопотанням про надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області, за рахунок площі земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1989.

До клопотання позивач додав копії свого паспорта, РНОКПП, нотаріально засвідчену згоду землекористувача ФГ "Доладу" на вилучення земельної ділянки, викопіювання з Публічної кадастрової карти України із зазначенням місця розташування земельної ділянки. Водночас у клопотанні позивач конкретизував, що бажана земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки комунальної власності площею 29,9 га за кадастровим номером :01:001:1989.

Вказане клопотання прийняте відповідачем та зареєстроване 10.11.2021.

Рішенням 26 сесії 8 скликання Немирівської міської ради № 851 від 27.01.2022 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 " позивачу надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га (за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1989) із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, Вінницької області Вінницького району Немирівської територіальної громади за межами с. Медвежа, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

31.01.2022 Немирівський міський голова Качур В.М. видав розпорядження № 16-р "Про зупинення рішення 26 сесії Немирівської міської ради 8 скликання від 27.01.2022 "Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 " № 851". В розпорядженні зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" винести повторно на розгляд сесії ради вищевказане рішення із обґрунтуванням зауважень.

11.02.2022 на розгляд 27 (позачергової) сесії 8 скликання Немирівської міської ради винесено повторно проєкт рішення ради "Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 ".

За результатами голосування за вказаний проєкт проголосували "за" 9 депутатів, "проти" 0, "утримались" 10, "не голосували" 8. Рішення не прийнято.

Підсумки голосування відображено у результатах про поіменне голосування депутатів Немирівської міської ради на 27 (позачерговій) сесії 8 скликання 11.02.2022.

17.02.2022 представник позивача звернувся до Немирівської міської ради з адвокатським запитом від 17.02.2022 № 6/02-22, в якому просив надати інформацію про те чи були прийняті вмотивовані рішення Немирівської міської ради про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або відмову у його наданні за результатом поданого клопотання позивача ОСОБА_1 .

Листом від 21.02.2022 за № 03-34-418 Немирівська міська рада надала копії документів, що стосуються розгляду клопотання позивача, а саме протоколу 26 сесії 8 скликання Немирівської міської ради від 27.01.2022, рішення 26 сесії 8 скликання Немирівської міської ради від 27.01.2022 № 851, розпорядження Немирівського міського голови від 31.01.2022 за № 16-р із зауваженнями, розпорядження Немирівського міського голови від 07.02.2022 № 34-р "Про скликання 27 (позачергової) сесії Немирівської міської ради 8 скликання", результатів поіменного голосування депутатів Немирівської міської ради на 27 (позачерговій) сесії 8 скликання 11.02.2022

Вважаючи протиправною бездіяльність Немирівської міської ради щодо прийняття рішення за результатами розгляду клопотання позивача від 11.10.2021, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення 27 (позачергової) сесії 8 скликання Немирівської міської ради про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, розташованої на території Медвежанської сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як визначено пунктом "б" частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами другою статті 116 ЗК України передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт "в" частини третьої статті 116 ЗК України).

Пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України визначено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований положеннями статті 118 ЗК України. Зокрема, частиною шостою цієї статті визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як свідчать матеріали справи, з метою реалізації свого права на безоплатну приватизацію земельної ділянки комунальної власності для ведення особистого селянського господарства позивач ОСОБА_1 11.10.2021 звернувся до відповідача з клопотанням, у якому просив надати йому дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області в межах земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1989.

Рішенням 26 сесії 8 скликання Немирівської міської ради № 851 від 27.01.2022 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 " позивачу надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Разом з тим 31.01.2022 Немирівський міський голова Качур В.М. видав розпорядження №16-р "Про зупинення рішення 26 сесії Немирівської міської ради 8 скликання від 27.01.2022 "Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 " № 851", яким постановив винести повторно на розгляд сесії ради вищевказане рішення із обґрунтуванням зауважень.

11.02.2022 на розгляд 27 (позачергової) сесії 8 скликання Немирівської міської ради винесено повторно проєкт рішення ради "Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 ".

За результатами голосування за вказаний проєкт проголосували "за" 9 депутатів, "проти" 0, "утримались" 10, "не голосували" 8. Рішення не прийнято.

Підсумки голосування відображено у результатах про поіменне голосування депутатів Немирівської міської ради на 27 (позачерговій) сесії 8 скликання 11.02.2022.

Судом встановлено, що у зв`язку з накладенням Немирівським міським головою вето на позитивне рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проєкту землеустрою № 851 від 27.01.2022, на розгляд 27 (позачергової) сесії 8 скликання Немирівської міської ради, що відбулася 11.02.2022, було повторно винесено проєкт рішення ради "Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 ", який передбачав надання позивачу дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га на території Медвежанської сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту).

Разом з тим зазначений проєкт рішення не був підтриманий депутатами: "за" 9 депутатів, "проти" 0, "утримались" 10, "не голосували" 8.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що у даному випадку відсутність необхідної кількості голосів для прийняття рішення є засвідченням факту відмови органу місцевого самоврядування у наданні громадянину дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Тобто у даному випадку клопотання позивача вважається відхиленим, а рішення ради не повинно викладатися у формі окремого документу, а фіксується в протоколі пленарного засідання ради.

Вказаний висновок додатково підтверджується тим, що питання про надання позивачу дозволу на розроблення проєкту із землеустрою виносилось на голосування повторно та з метою подолання вето міського голови, що було накладене на позитивне рішення ради про надання позивачу відповідного дозволу. Відтак не набрання позитивним рішенням необхідної кількості голосів депутатів за результатами повторного розгляду цього питання свідчить про те, що позитивне рішення не було підтримане депутатами, а відтак у наданні дозволу позивачу відмовлено.

Суд зважає на те, що рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у власність позивача земельної ділянки не обґрунтовується жодними правовими підставами та обумовлене не є якимось об`єктивними перешкодами, а винятково небажанням депутатів голосувати за його прийняття.

При цьому, колегія суддів не ставить під сумнів право будь-якого депутата Немирівської міської ради утриматись під час голосування за конкретний проєкт рішення ради, оскільки це є його законним правом.

Між тим, суд зауважує, що не набрання проєктом рішення необхідної кількості голосів свідчить про відмову ради у затвердженні проєкту землеустрою та вважається рішенням суб`єкта владних повноважень, яке відповідно до положень ч. 10 ст. 118 ЗК України та ст.ст. 5, 19 КАС України може бути оскаржене до суду.

Водночас таке рішення органу місцевого самоврядування має ґрунтуватися на підставах, визначених законом, та відповідати критеріям правомірності, що передбачені частиною другою статті КАС України.

Відтак, утримуючись під час голосування за позитивний проєкт рішення ради про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою, депутат ради повинен усвідомлювати, що у даному випадку така його поведінка матиме конкретні юридичні наслідки у разі не набрання рішенням достатньої кількості голосів, а саме наслідки у вигляді рішення ради про відмову у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою, яке може бути предметом оцінки судом та апріорі вважатиметься невмотивованою відмовою у наданні вказаного дозволу, оскільки це рішення не буде обґрунтовуватися жодними підставами для його прийняття.

Наведене додатково підтверджується й тим, що на розгляд сесії ради виноситься проєкт, попередньо погоджений профільною комісією ради, яка вивчає відповідне питання на предмет наявності/відсутності законних підстав для прийняття того чи іншого рішення.

Більше того, рішенням 26 сесії 8 скликання Немирівської міської ради від 27.01.2022 № 851 "Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 " позивачу вже було надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Отже, сам факт винесення на голосування депутатів проєкту рішення ради про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є свідченням того, що законних підстав для відмови у наданні вказаного дозволу немає.

Не наведено таких підстав і в розпорядженні Немирівського міського голови від 31.01.2022 за № 16-р, яким накладено вето та зупинено дію рішення 26 сесії Немирівської міської ради 8 скликання від 27.01.2022 за № 851.

Тому голосування за принципом "хочу голосую, а хочу ні", з одного боку, не забороняється, але з іншого може мати описані вище правові наслідки у вигляді рішення ради про відмову у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою, яким порушуються законні права та інтереси особи.

Відтак за обставин, коли позивач дотримався встановленої законом процедури та звернувся до Немирівської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у його власність земельної ділянки комунальної власності, а відповідач, будучи уповноваженим органом влади, без наведення жодних мотивів відмовив у наданні вказаного дозволу, то, на переконання суду, негативні наслідки від такої поведінки органу влади не можуть перекладатися на приватну особу.

Суд вважає недопустимою з точки зору верховенства права ситуацію, за якої відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою не з посиланням на визначені законом підстави для цього, а лише тому, що позитивний проєкт відповідного рішення не був підтриманий більшістю голосів депутатів від загального складу ради. Тим паче, за результатами повторного розгляду цього питання, коли рішенням ради за № 851 від 27.01.2022 такий дозвіл вже було надано.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене та враховуючи очевидність протиправної поведінки відповідача, якою порушуються основоположні права позивача, суд першої інстанції правильно вийшов за межі пред`явлених позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача у спірних публічно-правових відносинах, а саме надати оцінку рішенню 27 (позачергової) сесії 8 скликання Немирівської міської ради про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність позивача земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею по 2,0 га, розташованої на території Медвежанської сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту).

Суд наголошує на тому, що вичерпний перелік випадків, за наявності яких громадянину може бути відмовлено у наданні дозволу на етапі розроблення документації із землеустрою визначено частиною сьомою статті 118 ЗК України.

Такими підставами є лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Натомість відповідач, прийнявши рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою, жодним чином не обґрунтував його з посиланням на підстави, визначені у ч. 7 ст. 118 ЗК України, як-от невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що виходячи з аналізу статті 118 ЗК України та інших пов`язаних з нею норм цього Кодексу, можна дійти висновку, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, процедура безоплатного отримання земельних ділянок громадянами чітко регламентується законом. Така процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо вирішення "земельного" питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання зазначеними органами встановленої законом процедури є обов`язковим.

Натомість відповідач з непередбачених законом підстав надав позивачці відмову, навіть не обґрунтувавши її з посиланням на підстави, визначені у ч. 7 ст. 118 ЗК України, як-от невідповідність проєкту вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

В рішенні у справі № 805/4508/16-а Верховний Суд зазначав, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus) заява № 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus) заява № 32181/04; пункти 47-56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria) заява № 38780/02).

Втім, рішення відповідача наведеним критеріям обґрунтованості не відповідає та прийняте з непередбачених законом підстав.

Суд також враховує, що порушення органом місцевого самоврядуванням процедури передачі земельних ділянок у власність, з огляду на дотримання позивачем визначених законодавством вимог, є порушенням конституційного принципу належного урядування, що знайшов закріплення, зокрема у статті 6 (органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України), статті 8 (в Україні визнається і діє принцип верховенства права), статті 19 (органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України) Конституції України.

А тому, колегія суддів вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою з метою відведення комунальної земельної ділянки у приватну власність в порядку безоплатної приватизації.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення 27 (позачергової) сесії 8 скликання Немирівської міської ради про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, розташованої на території Медвежанської сільської ради Вінницького району Вінницької області (за межами населеного пункту), є протиправним та підлягає скасуванню.

Оцінюючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання вказаного дозволу, суд зазначає, що поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Оскільки відповідач без законних підстав відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою, жодним чином не вмотивувавши своє рішення, а під час розгляду справи не встановлено будь-яких інших обставин, що безпосередньо впливають на позитивне вирішення питання про надання позивачу такого дозволу, суд приходить до переконання, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не суперечить вимогам закону та не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

При цьому враховується правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 160/5982/19.

Факультативно суд враховує, що за обставин коли позитивний проєкт рішення ради про надання позивачу дозволу на розроблення проєкту землеустрою не був підтриманий більшістю голосів депутатів без жодних пояснень щодо прийняття такого рішення та без посилання на наявність законних підстав для відмови у наданні дозволу, або ж наявність інших об`єктивних перешкод для прийняття позитивного рішення, суд вважає, що покладення на відповідача обов`язку повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність буде неефективним, не захистить порушених прав позивача та не вирішить існуючий між сторонами публічно-правовий спір, а лише надалі продовжить невизначеність у правовідносинах між сторонами.

Крім того, суд бере до уваги, що питання про надання позивачу дозволу на розроблення проєкту із землеустрою розглядалось радою повторно у зв`язку з накладенням вето міським головою. Втім, відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу без зазначення законних підстав для цього та навіть незважаючи на наявність позитивного рішення ради за № 851 від 27.01.2022, яке додатково покладало на відповідача обов`язок обґрунтувати своє нове рішення належним чином та пояснити, чому попереднє рішення було прийняте помилково.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Немирівської міської ради надати позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Медвежанської сільської ради Немирівського району Вінницької області, в межах земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1989.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Немирівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.