Справа № 280/2350/22
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року Справа № 280/2350/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я. розглянувши в письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю СП ЮКОЙЛ (69014, Запорізька обл., м.Запоріжжя, вул.Базова, буд. 3-А, )

до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 12, код ЄДРПОУ ВП 44005647)

про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю СП ЮКОЙЛ (далі позивач) звернулось із позовною заявою до Запорізької митниці (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів № UA112080/2022/000009/1 від 06.01.2022;

визнати протиправною та скасувати картку відмови Запорізької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2022/000014 від 06.01.2022;

визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів № UA112080/2022/000011/2 від 11.01.2022;

визнати протиправною та скасувати картку відмови Запорізької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2022/000018 від 11.01.2022.

В обґрунтування позову посилається на те, що позивач надав митному органу увесь необхідний перелік документів, який підтверджує ціну товару за основним методом, а аргументи відповідача, викладені в оскаржуваних рішеннях є необгрунтованими, та такими, що спростовуються наявними документами. Відтак, вважає, що рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів від 06.01.2022 за №UA112080/2022/000009/1 та від 11.01.2022 за №UA112080/2022/000011/2 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Вказує також, що позивачем було надано для митного оформлення імпортованого товару необхідні документи, які ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару. Також зазначає, що у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UА 112080/2022/000014 від 06.01.2022 та за №UА112080/2022/000018 від 11.01.2022 зазначені причини відмови аналогічні викладеним у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів. Відтак вказані картки також мають бути визнані протиправними та скасовані. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, у письмовому відзиві від 20.05.2022 вх. № 18412 зазначає, що до митного контролю та митного оформлення 05.01.2022 та 10.01.2022 позивачем було надіслано засобами електронного зв`язку згідно з ст. 257 Митного кодексу України митні декларації в режимі ІМ 40, яким присвоєно № UА112080/2022/000120 та №UА112080/2022/000268 на товар: «Масло індустріальне И-20А - 59,250тн» та «Масло індустріальне И-20А - 59,200тн». Вказує, що за результатами здійснення митного контролю, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, у відповідності вимог ч.2, ч.3 ст.53 та ст.335 МКУ митницею надіслано електронне повідомлення про необхідність подання протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткових документів: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Додатково повідомлено, що у відповідності до ч. 6 ст. 53 МКУ, для обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (наприклад, документи, що містять відомості про вартість окремих складових заявленої митної вартості). Проте, посилається на те, що під час розгляду додатково наданих документів було встановлено, що надані документи не усувають у повному обсязі виявлених розбіжностей. У митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Тому, за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА112080/2022/000009/1 від 06.01.2022 та № UА112080/2022/000011/2 від 11.01.2022 та складено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА112080/2022/000014 та № UА112080/2022/000018. Вважає вказані рішення правомірними, у задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 21.02.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі №280/2350/22 та призначено підготовче засідання на 17.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні оголошено воєнний стан строком па 30 днів, починаючи з 24.02.2022.

28.02.2022 тимчасово виконуючим обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду у зв`язку з загрозою життю, здоров`ю і безпеці відвідувачів суду, працівників суду та суддів був виданий наказ № 11 «Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану», яким з розгляду були зняті всі адміністративні справи, призначені до розгляду в період з 01.03.2022 по 04.03.2022.

Наказами тимчасово виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2022 № 12, від 11.03.2022 № 13, від 18.03.2022 № 14, від 25.03.2022 № 15, від 01.04.2022 № 16, від 08.04.2022 № 17, від 15.04.2022 № 18, від 22.04.2022 № 21, від 29.04.2022 № 22 строк дії наказу від 28.02.2022 № 11 «Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану» продовжений до 06.05.2022 включно.

Ухвалою суду від 23.05.2022 відкладено підготовче судове засідання в адміністративній справі №280/2350/22 на 29 червня 2022 року.

Протокольною ухвалою суду від 29.06.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 28.07.2022.

Клопотанням від 28.07.2022 вх. № 28754 представник позивача просить суд розглянути справу в порядку письмового провадження. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача прибув у судове засідання, проти клопотання позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

26.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «СП ЮКОЙЛ» (Запоріжжя. Україна) уклало з компанією «Himbalt Trade «OU» (Естонія) контракт №26121902, предметом якого є придбання нафтопродуктів, продуктів нафтохімії, технічних та експлуатаційних рідин. Відповідно до додатку №51 від 05.10.2021 до вказаного контракту, додаткової угоди № 1 від 30.11.2021 до додатку № 51 від 05.10.2021 до вказаного контракту, компанія «Himbalt Trade «OU» взяла на себе зобов`язання протягом жовтня 2021 - грудня 2021 поставити для TOB «СП ЮКОЙЛ» масло індустріальне марки И-20А у кількості 180 тн (+/- 10%) за ціною 750 доларів США за 1 тонну на суму 135 000 доларів США. Умови поставки визначено DAP, Росія/Україна, ст. Соловей/Тополі, кордон Російської Федерації - України; Відправник АО «РН-ТРАНС»; Отримувач TOB «Віолана-ТЕК», Україна, 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 3. Станція Запоріжжя Вантажне, Придніпровської ЗД.

Вказаний товар був ввезений на територію України партіями, а саме:

- для оформлення товару у кількості 59,250 тн. 05.01.2022 митному органу подано митну декларацію якій присвоєно №UA112080/2022/000120. В графі 31 декларації опис товару зазначено як «масло індустріальне марки И-20А - 59,250 тн, Являє собою мастильний матеріал із вмістом нафтопродуктів більше 70% в якості основного складового. Присадки, дисульфід молібдену, газойлів та синтетичних мастильних матеріалів (складні ефіри, поліхлорбіфеніли, полігліколі та силікони) в складі відсутні. Країна виробництва: RU. Виробник ООО «Новокуйбишевський завод масел и присадок»;

- для оформлення товару у кількості 59,200 тн. 10.01.2022 митному органу подано митну декларацію якій присвоєно №UA112080/2022/000268. В графі 31 декларації опис товару зазначено як «масло індустріальне марки И-20А - 59,200 тн, Являє собою мастильний матеріал із вмістом нафтопродуктів більше 70% в якості основного складового. Присадки, дисульфід молібдену, газойлів та синтетичних мастильних матеріалів (складні ефіри, поліхлорбіфеніли, полігліколі та силікони) в складі відсутні. Країна виробництва: RU. Виробник ООО «Новокуйбишевський завод масел и присадок».

Для здійснення митного оформлення за МД UA112080/2022/000120 від 05.01.2022, позивачем було подано наступні документи: паспорт №3-1217 від 17.12.2021 на масло індустріальне марки И-20А; додаток від 17.12.2021 до паспорту № 3-1217 від 17.12.2021; інвойс №2112068 від 22.12.2021; залізнична накладна № 31896431 від 22.12.2021; декларація про походження товару № 2112068 від 22.12.2021; рахунок № від 06.12.2021; платіжне доручення № 362 від 07.10.2021; висновок щодо цінової експертизи, виданий ЗТПП від 05.01.2022 № ОИ-738; контракт №26121902 від 26.12.2019; додаткова угода №4 від 30.12.2020; додаток №51 від 05.10.2021 до контракту №26121902 від 26.12.2019; договір про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів №171/Е від 07.08.2017; контракт №8080021/0987К від 09.11.2021; додаток № 43 від 06.12.2021 до контракту №8080021 /0987К від 09.11.2021; розрахунок щільності; висновок лабораторії № 100 від 16.09.2021.

Митну вартість товару позивачем визначено виходячи з ціни контракту згідно вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України за основним методом, зазначеним у ст.58 Митного кодексу України на підставі наданих документів. Митна вартість товару за МД UА112080/2022/000120 склала 44437,50 доларів США, про що зазначено в графі 42 декларації, та за курсом валюти 27,2976 грн за долар США (графа 23 декларації) становила 1 213 037,10 грн. Сума ПДВ за ставкою 20% становила 242 607,42 грн (графа 47 декларації).

У зв`язку із встановленими розбіжностями, 05.01.2022 посадовою особою митниці надіслано електронне повідомлення декларанту щодо запиту надання додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МКУ. а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювалися за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також було повідомлено, що згідно ч.6 ст.53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

06.01.2022 декларантом надано наступні додаткові документи: доповнення до контракту від 05.10.2021, № 51, від 30.11.2021 № 1, від 05.10.2021 № 50, інвойс від 05.10.2021 № 2110026,05.10.2021 № 2110025, висновок ЗТПП від 05.01.2022 № ОИ-738. МД № ІІА807020/2022/000104 від 05.01.2022. А також повідомлено, що згідно ст. 53 МКУ інші документи протягом 10 днів надати немає можливості.

Митним органом відмовлено у митному оформленні митної декларації МД №UA112080/2022/000009/1 від 06.01.2022 та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.01.2022 № UА 112080/2022/000014.

06.01.2022 позивачем з урахуванням рішення відповідача подано нову митну декларацію № UА112080/2022/000219 та товар випущено у вільний обіг.

Для здійснення митного оформлення за МД UA112080/2022/000268 від 10.01.2022, Позивачем було подано наступні документи: паспорт №3-1223 від 19.12.2021 на масло індустріальне марки И-20А; додаток від 19.12.2021 до паспорту № 3-1223 від 19.12.2021; інвойс №2112088 від 31.12.2021; залізнична накладна № 31931312 від 30.12.2021; декларація про походження товару № 2112088 від 31.12.2021; рахунок № від 06.12.2021; платіжне доручення № 362 від 07.10.2021; висновок щодо цінової експертизи, виданий ЗТПП від 05.01.2022 № ОИ-738; контракт №26121902 від 26.12.2019; додаткова угода № 1 від 30.11.2021; додаток №51 від 05.10.2021 до контракту №26121902 від 26.12.2019; договір про транспортно-експедиційне обслуговування вантажів №171/Е від 07.08.2017; контракт №8080021 /0987К від 09.11.2021; додаток № 43 від 06.12.2021 до контракту №8080021/0987К від 09.11.2021; розрахунок щільності; висновок лабораторії № 100 від 16.09.2021.

Митну вартість товару позивачем визначено виходячи з ціни контракту згідно вимог п.1 ч.І ст.57 Митного кодексу України за основним методом, зазначеним у ст.58 Митного кодексу України на підставі наданих документів. Митна вартість товару за МД UA12080/2022/000268 склала 44400,00 доларів США, про що зазначено в графі 42 декларації, та за курсом валюти 27,4977 грн за долар США (графа 23 декларації) становила 1 220 897,88 грн. Сума ПДВ за ставкою 20% становила 244 179,58 грн (графа 47 декларації).

У зв`язку із встановленими розбіжностями, 10.01.2022 посадовою особою митниці надіслано електронне повідомлення декларанту щодо запиту надання додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 МКУ.

11.01.2022 декларантом митному органу додатково надано доповнення до контракту від 05.10.2021 № 50, інвойси від 05.10.2021 № 2110026, 05.10.2021 № 2110025, МД № UА807020/2022/000104 від 05.01.2022. А також повідомлено, що згідно ст. 53 МКУ інші документи протягом 10 днів надати немає можливості.

Митним органом відмовлено у митному оформленні митної декларації МД №UA12080/2022/000011/2 від 11.02.2022 та складено rартку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.02.2022 № UА 112080/2022/000018.

11.01.2022 позивачем з урахуванням рішення відповідача подано нову митну декларацію № UА112080/2022/000268 та товар випущено у вільний обіг.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, Митного кодексу України, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 Митного кодексу України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 Резервний метод МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності (постанова ВС від 05.12.2019 у справі № 826/3120/16, від 14.11.2019 у справі № 814/264/16 тощо).

Під час здійснення Запорізькою митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом у митного органу виникли сумніви щодо достовірності фактурної вартості заявленого до митного оформлення товару за МД UA112080/2022/000120 від 05.01.2022 та за МД UA112080/2022/000268 від 10.01.2022, а саме:

1) Відповідно до п. 4 доповнення №51 до контракту від 26.12.2019 № 26121902 оплата за товар здійснюється наступним чином: 60% вартості товару - до 14.10.2021; 40% вартості товару - протягом 10 днів с дати поставки цистерн на станцію призначення. До митного оформлення надано витяг платіжного доручення від 07.10.2021 №362 із зазначенням суми 336240 дол. США. Але доповнення до контракту №50 до митного оформлення не надано, що не дає змоги впевнитись у відповідності здійсненої оплати.

Водночас, як свідчать матеріали справи та пояснення позивача, що позивачем додатково було надано доповнення до контракту № 50 від 05.10.2021, на яке в тому числі здійснюється посилання у платіжному дорученні № 362 від 07.10.2021. Крім того, у платіжному дорученні № 362 від 07.10.2021 здійснюється посилання на доповнення № 51 від 05.10.2021.

2) У графі 70 витягу платіжного доручення від 07.10.2021 № 362 зазначено інвойси №№ 2110026, 2110025 та доповнення до контракту від 05.10.2021 № 50, які не зазначені у митній декларації та не надавались до митного оформлення».

На спростування посилань митного органу, платником податків додатково надано документи, на які здійснюється посилання у платіжному дорученні № 362 від 07.10.2021, а саме: доповнення до контракту № 50 від 05.10.2021, інвойси №№ 2110026, 2110025 від 05.10.2021.

3) У паспорті якості № 3-1217 від 17.12.2021 (№3-1223 від 19.12.2021) зазначено тільки найменування товару, натомість в товаро - супровідних документах, наданих до митного оформлення відсутня інформація щодо партії товару, що не дає змоги ідентифікувати відомості паспорту якості з оцінюваною партією товару.

Проте, судом встановлено, що паспорт якості від 17.12.2021 №3-1217 виробником складено на конкретну партію виготовленої 17.12.2021 (19.12.2021) продукції загальною масою 713,00 тн (2881,9тн), що міститься в резервуарі 1580 (616) заводу-виробника. В графі 24 залізничної накладної від 22.12.2021 №31896431 (від 30.12.2021 №31931312) є безпосереднє посилання на цей паспорт, що дає змогу ідентифікувати партію товару.

4) Відповідно до вимог п. 3.2 Постанови Нацбанку України 28.07.2008 № 216 відповідальний виконавець уповноваженого банку має проставити на всіх примірниках платіжного доручення в іноземній валюті дати надходження і виконання такого документа, засвідчивши їх своїм підписом та відбитком штампа уповноваженого банку. До митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті від 07.10.2021 №362, яке не містить дати надходження і виконання такого документа, підпису та відбитку штампа уповноваженого банку.

З цього приводу слід зауважити, що згідно з вимогами пункту 3.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 28.07.2008 №216 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за №910/15601, відповідальний виконавець банку має проставити на всіх примірниках платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах дати надходження і виконання цього документа, засвідчивши їх своїм підписом та відбитком штампа банку. Банк має право не проставляти дату надходження платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, якщо вона збігається з датою його виконання. Водночас, в силу пункту 1.4 вказаного Положення, платник має право надсилати платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах до банку як у паперовій формі, так і у формі електронного розрахункового документа за допомогою систем дистанційного обслуговування «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк» тощо (якщо це визначено в договорі банківського рахунку або в окремому договорі з платником). Розрахунки за допомогою систем дистанційного обслуговування «клієнт-банк», «клієнт-Інтернет-банк» тощо здійснюються відповідно до порядку, визначеного нормативно-правовими актами Національного банку з питань здійснення безготівкових розрахунків у національній валюті в Україні. Платіжне доручення на оплату коштів за контрактом надсилалося до банку у формі електронного розрахункового документа за допомогою систем дистанційного обслуговування «клієнт-Інтернет-банк», а тому, пункт 3.2 вищевказаного Положення, на який посилається відповідач, стосується порядку подання та відкликання платником платіжного доручення в іноземній валюті при здійсненні платежу на паперовому носії безпосередньо в установі банку.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №804/4680/16. Крім того, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, не обґрунтовує, яким чином вони позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.

Відтак, суд вважає, що митний орган мав можливість пересвідчитись у достовірності митної вартості заявленої декларантом за МД UA112080/2022/000120 від 05.01.2022 та за МД UA112080/2022/000268 від 10.01.2022 за ціною договору.

Так, ВС у постанові від 23.07.2019 по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей….

Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як не містили всіх відомостей щодо складових вартості імпортованого товару, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів у декларанта.

Проте, на підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Запорізькою митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювалися за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також відповідно до частини 6 статті 53 МК України декларанту було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Слід зазначити, що з наявністю у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим митниця може витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі можливі документи, передбачені у статті 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд зауважує, що витребуючи весь перелік додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, передбачений ч. 3 ст. 53 МК України, митний орган не обґрунтував яким чином кожен з витребуваних документів може усунути розбіжність або підтвердити заявлену мину вартість товару.

На виконання вимог митного органу декларантом було надано: доповнення до контракту від 05.10.2021 № 51, від 30.11.2021 № 1, від 05.10.2021 № 50, інвойси від 05.10.2021 № 2110026, від 05.10.2021 № 2110025, висновок ЗТПП від 05.01.2022 № ОИ-738, МД № UА807020/2022/000104 від 05.01.2022.

До додатково наданих документів встановлено наступні зауваження. У висновку ЗТПП від 05.01.2022 №ОИ-738 визначено ринкову вартість товару у діапазоні від 630 до 760 дол. США/т, та передбачено, що ціна на товар відповідає середньому рівню цін. Отже може бути й вищою за заявлену. При здійсненні моніторингу рівня цін не врахована цінова інформація виробника ТОВ "Новокуйбышевский завод масел и присадок".

Однак, слід врахувати, що умови поставки було враховано Запорізькою торгово-промисловою палатою при аналізі цін. Відповідно до висновку з урахуванням кон`юнктури ринку, умов Контракту №26121902 від 26.12.2019, характеристик товару і країни виробництва, вищевказані контрактні ціни на масло індустріальне марки И-20А, на умовах поставки DAP ст.Соловей/Тополі, кордон РФ-України, відповідають середньому рівню цін, який склався при експорті подібної (аналогічної) із країни виробництва за вказаний період».

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/17: наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильності її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як зазначено митницею в оскаржуваних рішеннях, за результатом проведення консультації встановлено, що застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 МКУ.

В свою чергу, митна вартість товару, що імпортується, визначена митним органом із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації щодо раніше визначених митних вартостей за другорядним методом з розрахунку 1,02 дол. США/кг за МД №UA112050/2021/003248 від 28.12.2021.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у Постанові від 27 липня 2018 року по справі № 809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Між тим, як вбачається з рішень про коригування митної вартості товарів, у них зазначено лише про наявність у митниці інформації щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей, що не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Однак, оскаржувані рішення такої інформації не містять.

Отже, суд відхиляє посилання митниці на відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України щодо іншої вартості подібних товарів, оскільки самі по собі відомості даної системи не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

Пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На думку суду, позивачем було надано для митного оформлення імпортованого товару необхідні документи, які ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів. В свою чергу, відповідачем не надано до суду доказів, які б свідчили про наявність у поданих позивачем до митного оформлення документах розбіжностей чи ознак підробки, а також не доведено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинними МД документів та наведених в ній відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Відтак, рішення Запорізької митниці № UA112080/2022/000009/1 від 06.01.2022 та № UA112080/2022/000011/2 від 11.01.2022 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2022/000014 від 06.01.2022 та № UA112080/2022/000018 від 11.01.2022, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений позивачем судовий збір в сумі 9924,00 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці.

Питання стягнення витрат на правничу допомогу судом не вирішується, оскільки до матеріалів справи не надано ані договір про надання правничої допомоги, ані доказів понесення позивачем таких витрат.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СП ЮКОЙЛ (69014, Запорізька обл., м.Запоріжжя, вул.Базова, буд. 3-А, ) до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 12, код ЄДРПОУ ВП 44005647) про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів № UA112080/2022/000009/1 від 06.01.2022 та картку відмови Запорізької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2022/000014 від 06.01.2022.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів № UA112080/2022/000011/2 від 11.01.2022 та картку відмови Запорізької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2022/000018 від 11.01.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СП ЮКОЙЛ судовий збір у розмірі 9924 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10.08.2022.

Суддя Л.Я. Максименко