Справа № 160/2176/22
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/2176/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року (суддя Ніколайчук С.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року позов було задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправним рішення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.01.2022 року за №34 про відмову у призначенні пенсії за п.а ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за №1788-ХІІ від 05.11.1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про яке зазначено у повідомленні головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.01.2022 року за №0400-010221-8/8476.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за п.а ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за №1788-ХІІ від 05.11.1991 року період її роботи з 01.10.2021 року по 10.01.2022 року включно, стовбуровим в шахті «Родіна» АТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 10.01.2022 року про призначення пенсії за п.а ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за №1788-ХІІ від 05.11.1991 року відповідно до вимог ч.5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за №1058-ІV.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подана апеляційна скарга, просить мотивувальну частину рішення суду першої інстанції змінити, а саме: виключити висновки суду першої інстанції про наявність у позивача необхідного пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 станом на дату звернення за призначенням пенсії (у 46 років).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, не враховано, що позивач станом на 01.04.2015 мав пільговий стаж 00 років 08 місяців 22 дні, що є недостатнім для виникнення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач 10.01.2022 звернулася до відділу обслуговування громадян N 18 (сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах та надала документи на призначення за віком на пільгових умовах.

До заяви про призначення пенсії позивачем було надано: копія паспорта та ідентифікаційного коду позивача; копія трудової книжки; копія свідоцтва про шлюб; копія довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Повідомленням про направлення рішення від 18.01.2022 № 0400-010221-8/8476, повідомлено позивача про прийняття головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області рішення від 14.01.2022 № 34, яким відмовлено у призначенні пенсії.

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії відповідачем зазначено, що вік заявника становить 46 років, пенсійний вік, визначений п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 50 років, при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців. Страховий стаж заявниці складає 27 років 03 місяці 19 днів, з них за Списком №1 07 років 02 місяці 22 дні. До пільгового стажу не зараховано період з 01.10.2021 року по 10.01.2022 року, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня сплата страхових внесків. Дата з якої матиме право на пенсійну виплату 16.08.2026.

Позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії (10.01.2022 року) позивачці виповнилось 46 років, її страховий стаж становив 30 років 5 місяців 28 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №- 7 років 6 місяців 01 день.

За висновками суду першої інстанції, позивачка досягла пенсійного віку для призначення пенсії на пільгових умовах та має необхідний стаж роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, що є умовою для призначення пенсії у відповідності до положень п. а ч. 1 ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у справі врегульовано нормами Конституції України, нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1058-ІV.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII (у редакції від 02 березня 2015 року № 213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (36-2003-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судом першої інстанції вірно було взято до уваги те, що до внесення змін Законом № 213 у статтю 13 Закону №1788 було встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017, Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, доповнено розділом XIV-1 «ПЕНСІЙНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ОКРЕМИХ КАТЕГОРІЙ ГРОМАДЯН».

Згідно з п.1 ч.2ст.114 Закону № 1058-ІV (в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII, у новій редакції був викладений п.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Рішенням Конституційного суду України від 23.01.2020р. № 1-р/2020 «У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII»:

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII;

- стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Конституційний суд України у зазначеному рішенні зробив висновок про те, що норми ст.13, ч.2 ст.14, пункти «б» «г» статті 54 Закону № 1788 (зі змінами, які були внесені до нього) і якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій ст. 8 Конституції України, та порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином з 23.01.2020 року (моменту прийняття цього рішення КСУ) існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком № 1, а саме: пункт «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VIII та п. 1 ч. 2ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VIII.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що спірні норми вказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 45 років за пунктом «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення`у редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VIII, та 50 років за п.1 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне» страхування`у редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2148-VIII.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що суд повинен застосувати найбільш сприятливу для позивача норму права, прийнявши рішення про задоволення позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії (10.01.2022 року) позивачці виповнилось 46 років, її страховий стаж становив 30 років 5 місяців 28 днів, в тому числі стаж роботи за Списком №- 7 років 6 місяців 01 день.

Судом першої інстанції вірно було враховано правову позицію Верховного Суду, по зразковій справі №360/3611/20.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів бере до уваги, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, брав до уваги підстави відмови в призначенні пенсії, які було викладено в рішенні головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.01.2022 року за №34 .

Таким чином, відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 10 серпня 2022 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш