Справа № 600/2735/22-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

10 серпня 2022 р. м. Чернівці Справа №600/2735/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23.02.2022 №112/4 "Про демонтаж тимчасових споруд встановлених без дозвільних документів" у частині демонтажу двох тимчасових споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

10.08.2022 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив:

- заборонити Виконавчому комітету Чернівецької міської ради (самостійно чи із залученням третіх осіб) проводити дії по демонтажу двох належних ОСОБА_1 тимчасових споруд, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №600/2735/22-а.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначає, що він на законних підставах користується земельними ділянками по АДРЕСА_1 , а тимчасові споруди розміщені на належній ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельній ділянці відповідно до державного акту, а не на орендованих земельних ділянках, однак дані обставини не були взяті до уваги відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

За таких обставин позивач вважає, що рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 23.02.2022 № 112/4 в частині демонтажу двох тимчасових споруд по АДРЕСА_1 ухвалено із грубими процедурними порушеннями, без урахування всіх обставин, оскільки затримка у процедурі видачі паспорту прив`язки виникла поза волею ОСОБА_1 , а тому він не має нести за це відповідальність, а тимчасові споруди розташовані на земельній ділянці приватної власності.

У той же час 08.08.2022 року на адресу місця розташування тимчасових споруд надійшло повідомлення Управління порядку та контролю за благоустроєм міської ради, в якому останнє пропонує провести демонтаж МАФ до 15 серпня 2022 року, оскільки в іншому випадку такі тимчасові споруди будуть демонтовані силами КП "МіськШЕП" з подальшим відшкодуванням витрат на демонтаж.

Відтак, ураховуючи зазначене вище повідомлення про демонтаж МАФів та той факт, що подання позову не зупиняє дію оскаржуваного рішення, у ОСОБА_1 виникають реальні підстави вважати, що в будь-який час відповідач самостійно або за участю третіх осіб проведе демонтаж належних йому тимчасових споруд, які не розміщені на території земель громади.

Зазначає, що демонтаж належних позивачу тимчасових споруд до вирішення цієї справи, ускладнить відновлення становища у разі задоволення позову і призведе до понесення додаткових витрат по демонтажу, перевезення, зберігання і повторного монтажу тимчасових споруд.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як вказано у ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності будівля торгового комплексу літ. А загальною площею 1061,3 кв. м., намет літ. Б, намет літ. В, огорожа № 1-4, замощення І, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Як слідує із викопіювання з топографічного плану м. Чернівці, вказане нерухоме майно розташоване на трьох земельних ділянках:

- :08:004:0039 площею 0,0429 га, що належить позивачу та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності на підставі рішення 26 сесії Чернівецької міської ради 5 скликання від 27.03.2008 № 545 та підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 178778 від 12.06.2008;

- :08:004:0041 площею 0.0058 га, що орендується позивачем та ОСОБА_3 у Чернівецької міської ради на підставі договору оренди землі № 4978 від 17.06.2008, строк дії до 27.09.2022;

- :08:004:0040 площею 0.0110 га, що орендується позивачем та ОСОБА_3 у Чернівецької міської ради на підставі договору оренди землі № 4977 від 17.06.2008, строк дії до 27.09.2022.

24.11.2021 року головним спеціалістом-інспектором з благоустрою управління порядку та контролю за благоустрою Чернівецької міської ради Тодорович Т.О. видано припис ОСОБА_5 , яким зобов`язано останню у строк до 24.12.2021 оформити відповідні дозвільні документи (паспорта прив`язки) або демонтувати самовільно встановлену малу архітектурну форму за адресою АДРЕСА_1 на орендованій земельній ділянці.

На виконання зазначеного припису позивач та ОСОБА_3 , звернулись до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради із заявою про оформлення паспорту прив`язки разом із відповідними ескізними проектами.

Листом від 22.12.2021 № КО-3291/0-24/01 Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради повідомив, що позивач та ОСОБА_3 будуть повідомлені про результати розгляду їхніх заяв після перевірки відповідності намірів щодо місця розташування тимчасової споруди містобудівній документації будівельним нормам.

Станом на день подання позову позивач не отримував рішення Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради про відмову щодо реалізації намірів розміщення тимчасової споруди.

Разом з тим, 08.08.2022 року на адресу місця розташування тимчасових споруд надійшло повідомлення Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради, в якому останнє пропонує провести демонтаж МАФ до 15 серпня 2022 року, оскільки в іншому випадку такі тимчасові споруди будуть демонтовані силами КП «МіськШЕП» з подальшим відшкодуванням витрат на демонтаж.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд у порядку забезпечення адміністративного позову, на підставі статті 151 КАС України, може відповідною ухвалою як зупинити дію оскаржуваного індивідуально чи нормативно-правового акта, так і заборонити вчиняти певні дії.

При цьому, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Отже, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Законодавець необхідність вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі пов`язує з наявністю таких ризиків: по-перше, істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення у разі невжиття таких заходів, по-друге, істотне ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав позивача у разі невжиття таких заходів, по-третє, очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та відповідне порушення прав, свобод або інтересів.

За встановлених судом обставин та беручи до уваги предмет цього спору, ймовірні наслідки задоволення такого позову тощо, суд вбачає допустимим та одночасно необхідним забезпечення даного позову шляхом заборонити Виконавчому комітету Чернівецької міської ради (самостійно чи із залученням третіх осіб) проводити дії по демонтажу двох належних ОСОБА_1 тимчасових споруд, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №600/2735/22-а.

Такий спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та водночас вжиття визначених судом заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямований лише для збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі Пантелеєнко проти України (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, пунктами 2, 4 частини 1 статті 151 КАС України передбачено можливість забезпечення позову шляхом заборони як відповідачу вчиняти певні дії, так і заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

В контексті наведеного вище, суд вважає заявлений заявником захід забезпечення даного позову співмірним позовним вимогам і за встановлених судом обставин дієвим та ефективним заходом забезпечення, у зв`язку із чим вважає, що клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з метою запобігання настання негативних наслідків, з урахуванням дотримання балансу процесуальних прав та обов`язків сторін, підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Клопотання про забезпечення позову - задовольнити.

2. Заборонити Виконавчому комітету Чернівецької міської ради (самостійно чи із залученням третіх осіб) проводити дії по демонтажу двох належних ОСОБА_1 тимчасових споруд, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 - до набрання законної сили судовим рішенням у справі №600/2735/22-а

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя І.В. Маренич