Справа № 280/789/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2022 року м.Дніпросправа № 280/789/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/789/20 (суддя Стрельнікова Н.В.) за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління ДПС в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 07.10.2019 року №Ф- від 07.10.2019 року та рішення від 07.10.2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. У скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позивачем під час перевірки не було надано первинних документів, підтверджуючих фактично пройдений кілометраж кожним транспортним засобом, а, отже, неможливо встановити фактичну кількість пального, яке було витрачено кожним окремим транспортним засобом на здійснення господарських операцій, пов`язаних з отриманням доходу та згідно норм списання палива, визначити правомірність віднесення до витрат придбання палива саме у такій кількості. Відповідно суми по придбанню палива не можуть бути віднесені до витрат за 2017-2018 роки.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бердянській ОДПІ ГУ ДПС у Запорізькій області.

Протягом 2017-2018 років позивач здійснював підприємницьку діяльність з надання послуг перевезення пасажирським автомобільним транспортом, що відповідає зареєстрованому у встановленому законом порядку виду економічної діяльності, також здійснювалась діяльність готелю.

В період з 12.07.2019 по 01.08.2019 згідно наказу ГУ ДФС у Запорізькій області №2325 від 01.07.2019 року (строк проведення перевірки подовжувався на 5 робочих днів з 26.07.2019 р. по 01.08.2019 р.) було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2018 р..

За результатами перевірки складено акт №627/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019.

Під час перевірки були виявлені наступні порушення:

- п. 177.2, пп.177.4.1, пп. 177.4.5, пп. 177.4.6, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 5269898,5 грн., в т.ч. 2017р. - на суму 2251632,75 грн., за 2018р. - на суму 3018265,77 грн.;

- пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, а саме, заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 439158,21 грн., в т.ч. за 2017 р. на суму 187636,06 грн., за 2018 рік на суму 251522,15 грн;

- пп. «в» п.176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, встановлено перекручення даних в декларації за 2017 рік та за 2018 рік, а саме, завищення витрат;

- п.2 ч. 1 ст. 7, п.5 ст. 8, п.8 ст. 9 (у редакції, що діє з 01.01.2016 р.) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VІ із змінами та доповненнями, а саме: заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 206985,68 грн., у т.ч. за 2017 рік на суму 87302,48грн., за 2018 рік на суму 119683,2грн.;

- пп.14.1.181, п п. 14.1.191, п.14.1 ст. 14, п.198.5 п. 198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, заниження суми податкових зобов`язання з податку на додану вартість за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р. на загальну суму ПДВ 1465038 грн..

Після розгляду заперечень на акт перевірки, контролюючий орган виніс:

- податкове повідомлення-рішення від 07.10.2019 № за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)»;

- податкове повідомлення-рішення від 07.10.2019 № за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування»;

-податкове повідомлення-рішення від 07.10.2019 № за платежем «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування»;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 07.10.2019 ( т.1 а.с. 13) разом з рішенням № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (т.1 а.с.14).

Позивач в судовому порядку оскаржив податкові повідомлення-рішення про донарахування зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, а також про донарахування військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

В даній адміністративній справі позивач оскаржує правомірність винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 07.10.2019 та рішення № про застосування штрафних санкцій.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскільки висновки контролюючого органу щодо встановленого заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2017р. та 2018р. визнано рішенням суду, що набрало законної сили, безпідставними та такими, що спростовано наданими позивачем доказами, та як наслідок, скасоване судом податкове повідомлення-рішення про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, відповідно є підстави визнати необґрунтованим та неправомірним і донарахування відповідачем позивачу на визначені суми єдиного внеску та накладення штрафу згідно пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за донарахування не нарахованого єдиного внеску, за ці періоди.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28.12.2014 року №77-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено штрафні санкції за донарахувания фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладення штрафу у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до частини 14 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Як встановлено з матеріалів справи, за наслідками перевірки та на підставі акту №627/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019 контролюючим органом були прийняті серед інших: податкове повідомлення-рішення від 07.10.2019 № за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; податкове повідомлення-рішення від 07.10.2019 № за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення до ДПС України.

21 лютого 2020 року ФОП ОСОБА_1 отримав рішення від 23.01.2020 року №2914/6/99-00-08-05-04-06 (т.1 а.с. 212-219)про результати розгляду поданої скарги, яким скаргу було задоволено частково, а саме:

- скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.10.2019 року № за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- скасовано частково: податкове повідомлення-рішення від 07.10.2019 № за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем - 1141774,00 грн., та штрафних санкцій у розмірі 570887,39 грн. та податкове повідомлення-рішення від 07.10.2019 № за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем - 95147,90 грн. та штрафних санкцій у розмірі 47573,95 грн..

За результатами процедури адміністративного оскарження контролюючим органом прийнято нові податкові повідомлення - рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2020 на загальну суму 516 015,47 грн. з визначенням порушень пп.164.1.3 п. 164.1 ст. 164 , пп.1.3. п.16-1 Підрозділ 10 ПК України ( т.2 а.с. 6-7);

- податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2020 на загальну суму 6192186,23 грн. з визначенням порушень п.177.2, пп.177.4.1, пп.177.4.5, пп.177.4.6, п.177.4 ст.177 ПК України (т.2 а.с. 4-5).

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень, звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 у справі №280/3611/20, яке набрало законної сили 30.04.2021, були визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 07.02.2020 № та № ( т.2 а.с. 50-58).

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2020 суд вказав, що позивачем на підтвердження здійснення господарської діяльності та понесення витрат пов`язаних з утримання транспортних засобів до матеріалів адміністративної справи надано: штатний перелік найманих працівників за 2017 2018 роки; трудові договори з найманими працівниками; витяг з книги обліку витрат за 2017 2018 роки; дозволи на здійснення пасажирських перевезень; довідку про транспортні засоби, що експлуатуються позивачем; документи щодо права власності на транспортні засоби; договори укладені позивачем з автостанціями про надання послуг з обслуговування пасажирських перевезень; довідка ТОВ Східні автовокзали про обслуговування маршрутів перевезення позивача; акти виконаних робіт; звірки взаємних розрахунків з автовокзалами за 2017-2018 роки; договори на відпуск паливно-мастильних матеріалів; відомості на списання палива за 2017 та 2018 роки; довідка щодо вартості придбаних ТМЦ; довідка щодо інших витрат господарської діяльності за 2017-2018 роки; документи шиномонтажу з ТОВ Зернотранс за 2017 та 2018 роки; документи шиномонтажу з ТОВ Сармат за 2017 та 2018 роки; документи щодо руху запчастин на автобуси за 2017-2018 роки.

Отже, наданими документами у повному обсязі підтверджується здійснення позивачем господарської діяльності та відповідно правомірність віднесення до складу витрат запчастин, обладнання на утримання основних засобів транспортних засобів, які використовувались для здійснення перевезень пасажирів.

Суд дійшов висновку, що відповідачем необґрунтовано встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу та, як наслідок, безпідставно нараховано позивачу податок на доходи фізичних осіб.

Колегія суддів, з урахуванням вище викладеного, зазначає, що оскільки висновки контролюючого органу щодо встановленого заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2017р. та 2018р. визнано рішенням суду, що набрало законної сили, безпідставними та такими, що спростовано наданими ФОП ОСОБА_1 доказами, та як наслідок, скасоване судом податкове повідомлення-рішення № від 07.02.2020 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, відповідно є підстави визнати необґрунтованим та неправомірним і донарахування відповідачем позивачу на визначені суми єдиного внеску та накладення штрафу згідно пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за донарахування не нарахованого єдиного внеску, за ці періоди.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення адміністративного позову та скасування податкової вимоги від 07.10.2019 року №Ф- від 07.10.2019 року та рішення від 07.10.2019 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/789/20 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак