Справа № 120/2037/22-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 серпня 2022 р. Справа № 120/2037/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 28.07.2021, яким скасовано попереднє рішення Управління міграційної служби України у Вінницькій області від 03.12.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовну заяву зазначає, що 14.07.2021 заступником начальника відділу - начальником 1 відділу прикордонної служби "Бориспіль-1" ОКПП "Київ" старшим лейтенантом Анісімовим А.М. прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України ОСОБА_1 відповідно до ст. 14 Закону України "Про прикордонний контроль" та на підставі ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України". Згідно акта від 14.07.2021 № 0-485 у ОСОБА_1 вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 23.11.2016.

28.07.2021 відповідачем прийняте оскаржуване рішення, яким скасовано попереднє рішення Управління міграційної служби у Вінницькій області від 03.12.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 ..

Позивач вважає зазначене рішення відповідача неправомірним, з огляду на те, що відповідач не надав доказів на підтвердження подання позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування фактів, які унеможливлюють набуття громадянства України.

Також питання скасування громадянства України розглядалося відповідачем за відсутності ОСОБА_1 , тому останній не мав можливості надати докази звернення до уповноваженого органу республіки Молдова з питання припинення громадянства.

Крім того, позивач наголошує, що впродовж 2014-2016 років він неоднарозово звертався до уповноваженого органу Молдови - МВС щодо отримання доказів припинення громадянства Молдови (виходу із громадянства), проте стикнувся із зволіканнямйого звернень, оскільки прийняти документи, у тому числі паспорт Молдови в нього відмовлялися. Також він не зміг офіційно отримати реквізити для сплати мита за вихід із громадянства Молдови.

За таких обставин, позивач у 2016 році був вимушений надіслати заяву про вихід із громадянства Молдови та паспорт громадянина Молдови поштою з вкладеним описом, (докази такого звернення додаються).

При цьому, позивач стверджує, що існують інші незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства Молдови, а саме вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) Молдови становить 330 євро та 150 лей (10605,19 грн. + 235,69 грн = 10840,88 грн), що перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України.

Ухвалою від 21.02.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено 10-денний строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали, представником позивача 23.02.2022 подано до суду матеріали на усунення недоліків, а саме: докази сплати судового збору та клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В період з 28 лютого 2022 року по 12 березня 2022 року суддя Дмитришена Р.М. перебувала у щорічній оплачуваній відпустці, у зв`язку з цим розгляд заяви здійснювався після виходу її з відпустки.

Ухвалою від 18.03.2022 клопотання про поновлення строку звернення до суду задоволено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновлено такий строк. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Установлено строки для подання заяв по суті.

Також, витребувано в Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та зобов`язано надати суду докази надіслання/вручення позивачу рішення від 28.07.2021 про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 03.12.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1

28.03.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що норми ст. 21 Закону України "Про громадянство України" та пункт 88 Порядку - 215 передбачають можливість скасувати набуте громадянство України за ст. 8 Закону України "Про громадянство України" іноземцям та особам без громадянства у разі подання ними інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

ОСОБА_1 , громадянин Республіки Молдова, набув громадянство України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" згідно рішення УДМС України у Вінницькій області №10657 від 03.12.2013.

Після прийняття рішення про набуття громадянства України, 10.12.2013 позивачем було подано декларацію про відмову від громадянства Республіки Молдова, в якій він зобов`язувався повернути паспорт громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави, а також не користуватись правами громадянина Республіки Молдова і не виконувати обов`язків, передбачених їх законодавством.

Крім цього позивач своїм підписом підтвердив повідомлення про те, що в разі не виконання цього зобов`язання, рішення про набуття ним громадянства України буде скасовано на підставі статті 21 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001.

В подальшому, під час проведення перевірки за обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи "Аркан" щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, встановлено, що позивач після дати набуття громадянства України (03.12.2013) продовжував користуватись паспортами громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 під час перетину державного контролю України протягом 2016-2018 років.

Вказаний факт свідчить про обман, а саме - про умисне невиконання позивачем зобов`язання, наданого ним під час оформлення громадянства України в частині повернення паспорту громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадянина цієї країни (декларація від 10.12.2013).

За результатами перевірки, відповідно до ст. 21 Закону України "Про громадянство України" рішенням УДМС України у Вінницькій області №0501.4.1/14856-21 від 28.07.2021 скасовано попереднє рішення про набуття громадянства України позивачем та направлено повідомлення до територіальних органів України для вилучення виданих йому документів, що підтверджують особу та громадянство України.

Таким чином підставою для вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 слугувало визнання його недійсним, в зв`язку з скасуванням рішення про набуття громадянства України особі, на ім`я якої його було видано.

Щодо тверджень у позові позивача, що нібито він вчиняв дії по поверненню паспорта громадянина Республіки Молдова, відповідач вважає хибними, оскільки заява позивача датована 10.03.2016, тобто із пропуском дворічного строку повернення документів та відмови від іноземного громадянства.

Крім того, представник звертає увагу суду, що позивач продовжував користуватись паспортом громадянина Республіки Молдова під час перетину кордону з 2013 року по 2018 рік.

Відтак, позивач знаючи, що він отримав громадянство України, при цьому узяв на себе зобов`язання протягом двох років відмовитися від громадянства Молдови та повернути відповідний паспорт, продовжував користуватися відповідними паспортами громадянина Молдови нехтуючи законодавство України.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про громадянство України", вищевказаний факт слугував підставою для скасування рішення про набуття громадянства України згідно ч. 1 ст. 8 цього ж Закону.

Серед іншого, в прохальній частині відзиву представник відповідача клопоче про розгляд справи за участі представника відповідача.

Визначаючись щодо даного клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з того, що в силу частин п`ятої, шостої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Так, ознайомившись із позовною заявою та матеріалами справи, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Крім того, оскільки представником відповідача не наведено обґрунтування необхідності розгляду даної справи з викликом сторін, суд не вбачає підстав для виклику їх в судове засідання.

05.04.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов лист, яким повідомлено позивача про необхідну явку до відповідача для отримання довідки про припинення громадянства України та вилучення всіх документів, які підтверджують громадянство України.

Враховуючи, що інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянин Республіки Молдова, в порядку частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України" звернувся до відповідача із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 12.11.2013.

22.11.2013 позивач затвердив власноручним підписом зобов`язання припинити іноземне громадянство, в якому останній зобов`язувався протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство Республіки Молдова і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства Республіки Молдова.

У разі неотримання позивачем незалежних від нього причин документа при припинення громадянства Республіки Молдова, зобов`язувався подати декларацію про відмову від іноземного громадянства цієї держави і повернути паспорт громадянина Республіки Молдова до уповноваженого органу цієї держави.

Відповідач 03.12.2013 прийняв рішення про оформлення позивачу набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України".

Після прийняття рішення про набуття громадянства України, 10.12.2013 позивачем подано декларацію про відмову від іноземного громадянства. В поданій декларації позивач відмовився від громадянства Республіки Молдова та повідомив, що у зв`язку з існуванням незалежних від нього причини неоотримання документа про припинення громадянства Республіки Молдова, а саме вартість оформлення виходу з громадянства становить більше півтори тисячі гривень, що перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом України на момент, коли особа набула громадянство України. За станом на 03.12.2013 розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив 1147,00 грн.

Також в поданій декларації позивач зобов`язувався повернути паспорт громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави, не користуватись правами громадянина Республіки Молдова і не виконувати обов`язків, передбачених їх законодавством.

Принагідно, позивача, в даній декларації, повідомлено, що в разі невиконання цього зобов`язання він втратить громадянство України на підставі ст. 19 Закону України "Про громадянство України" або його буде скасовано на підставі ст. 21 цього Закону.

Декларацію про відмову від іноземного громадянства від 10.12.2013 затвердив позивач власноручним підписом.

Після вчинених дій, позивача було документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 від 24.12.2013 та паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 від 23.11.2016.

В подальшому, відповідно до вимог наказів ДМС України № 42/аг від 02.06.2020 та № 82/аг від 03.11.2020, в Державній Міграційній службі України здійснено перевірку законності набуття особами громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", у тому числі перевірено набуття громадянства позивачем.

В ході проведення перевірки за обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи "Аркан" щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, встановлено, що позивач після дати набуття громадянства України (03.12.2013) продовжував користуватись паспортами громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 під час перетину державного контролю України протягом 2016-2018 років.

За наслідками перевірки Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 28.07.2021 прийнято рішення яким було скасовано попереднє рішення Управління міграційної служби України у Вінницькій області від 03.12.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням, у зв`язку тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання зобов`язання щодо повернення паспорта іноземної держави до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадянина іноземної держави, яке умисно не було виконано.

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки ним вчинено усі необхідні дії для припинення іноземного громадянства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом (стаття 4 Конституції України).

Стаття 25 Конституції України визначає, що громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III (далі - Закон №2235).

Відповідно до статті 1 Закону №2235 громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №2235, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Згідно з положеннями статті 17 вказаного Закону громадянство України припиняється:

1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2235, підставами для втрати громадянства України є, зокрема, 1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; 2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; 3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.

Відповідно до статті 21 Закону №2235, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10 - 13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Згідно із ст. 24 Закону №2235 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо: 1) встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; 2) прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами десятою дванадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 3) підготовки подань про втрату особами громадянства України і разом із необхідними документами надсилання їх на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 4) прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-10 статті 6 цього Закону; 5) скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону; 6) виконання рішень Президента України з питань громадянства; 7) видання особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України; 8) вилучення в осіб, громадянство яких припинено або стосовно яких скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, паспортів громадянина України для виїзду за кордон та видання довідок про припинення громадянства України; 9) ведення обліку осіб, які набули громадянство України, та осіб, які припинили громадянство України.

З метою організації виконання Закону України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п. 24 Порядку № 215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

Відповідно до п. 88 Порядку № 215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону №2235-ІІІ органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи: а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України; б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону №2235-ІІІ) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

Аналіз наведених норм свідчить, що не виконання заявником вимог поданого зобов`язання про припинення громадянства іншої держави є беззаперечною підставою для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України на підставі ст. 21 Закону.

Відповідно до п. 92 Порядку № 215, до повноважень органів міграційної служби також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону №2235-ІІІ.

Як встановлено п. 96 Порядку № 215 подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону №2235-ІІІ, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу ДМС України.

З аналізу вищевикладених норм законодавства суд приходить до висновку, що прийняття рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України належить до компетенції та приймається начальником територіального органу ДМС України або його заступником за результатами розгляду та на підставі подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, до якого долучаються документи, визначені Порядком 215.

Тобто, необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство України" є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Указані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14.11.2018 у справі №820/1293/16, від 24.04.2019 у справі №2040/5642/18, від 19.12.2019 у справі №815/3575/15 та від 28.02.2020 у справі №520/4398/19.

Судом встановлено, що 12.11.2013 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянин Республіки Молдова, звернувся до відповідача із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, в порядку частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України".

22.11.2013 позивач затвердив власноручним підписом зобов`язання припинити іноземне громадянство - громадянство Республіки Молдова протягом двох років з моменту набуття громадянства України і подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства Республіки Молдова. У разі неотримання позивачем незалежним від нього причин документа при припинення громадянства Республіки Молдова, зобов`язувався подати декларацію про відмову від іноземного громадянства цієї держави і повернути паспорт громадянина Республіки Молдова до уповноваженого органу цієї держави (а.с. 61).

Зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України; (абз. 12 ст. 1 Закону №2235 в редакції від 06.12.2012).

У редакції ст. 8 Закону №2235 від 06.12.2012 (чинною на момент подання заяви) особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" ( 1543-12 ), або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав.

Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України.

Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України (ст. 1 Закону №2235 в редакції від 06.12.2012).

Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави.

Відповідно до ст. 1 Закону №2235 в редакції від 06.12.2012 декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Отже, вказані норми законодавства України покладали на особу обов`язок подати документ, виданий уповноваженим органом відповідної держави про зобов`язання припинити іноземне громадянство, протягом двох років з моменту реєстрації її громадянином України, а у разі неможливості отримання такого документа - подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Так, після прийняття рішення про набуття громадянства України, 10.12.2013 позивачем подано декларацію про відмову від іноземного громадянства (а.с. 59-60). В поданій декларації позивач відмовився від громадянства Республіки Молдова та повідомив, що у зв`язку з тим, що існують незалежні від нього причини неоотримання документа про припинення громадянства Республіки Молдова, а саме вартість оформлення виходу з громадянства становить більше півтори тисячі гривень, що перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом України на момент, коли особа набула громадянство України. За станом на 03.12.2013 розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив 1147,00 грн.

Також в поданій декларації позивач зобов`язувався повернути паспорт громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави, не користуватись правами громадянина Республіки Молдова і не виконувати обов`язків, передбачених їх законодавством.

Принагідно, позивача, в даній декларації, повідомлено, що в разі невиконання цього зобов`язання він втратить громадянство України на підставі ст. 19 Закону України "Про громадянство України" або його буде скасовано на підставі ст. 21 цього Закону.

Суд зазначає, що декларацію про відмову від іноземного громадянства від 10.12.2013 позивач затвердив власноручним підписом (а.с. 60), тобто погодився виконати вимоги Закону та був попереджений про наслідки невиконання.

В поданій позовній заяві, позивач наголошує про існування інших незалежних від нього причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства Молдови, а саме вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) Молдови становить 330 євро та 150 лей (10605,19 грн. + 235,69 грн = 10840,88 грн), що перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України.

На противагу наведеному, суд зазначає, що у декларації про відмову від іноземного громадянства від 10.12.2013 позивача не було зобов`язано сплатити кошти, які перевищують половину розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України, обов`язок полягав у поверненні паспорта громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави, у не користуванні правами громадянина Республіки Молдова та не виконанні обов`язків передбачених законом.

В подальшому, в ході проведення перевірки за обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи "Аркан" щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, відповідачем встановлено, що позивач після дати набуття громадянства України (03.12.2013) продовжував користуватись паспортами громадянина Республіки Молдова № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 під час перетину державного контролю України протягом 2016-2018 років.

За наслідками перевірки Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 28.07.2021 прийнято рішення яким було скасовано попереднє рішення Управління міграційної служби України у Вінницькій області від 03.12.2013 про набуття громадянства України за територіальним походженням, у зв`язку тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання зобов`язання щодо повернення паспорта іноземної держави до уповноважених органів цієї держави та відмови від користування правами громадянина іноземної держави, яке умисно не було виконано.

Стосовно тверджень позивача, що він впродовж 2014-2016 років неоднарозово звертався до уповноваженого органу Молдови - МВС щодо отримання доказів припинення громадянства Молдови (виходу із громадянства), проте стикнувся із зволіканням, за доводами позивача, оскільки прийняти документи, у тому числі паспорт Молдови в нього відмовлялися, він не зміг офіційно отримати реквізити для сплати мита за вихід із громадянства Молдови, суд зазначає, що доказів на підтвердження неодноразових звернень позивача до уповноваженого органу Молдови суду не надано, а відтак такі аргументи відхиляються.

Стосовно тверджень позивача, що 10.03.2016 він був вимушений надіслати заяву про вихід із громадянства Молдови та паспорт громадянина Молдови серії НОМЕР_2 поштою з вкладеним описом, (а.с. 28-29), то суд такі також відхиляє з наступних підстав.

По-перше, заява позивача від 10.03.2016 свідчить про те, що лише у 2016 році позивач почав вживати заходи на виконання обов`язку зазначеному в декларації від 10.12.2013, тобто після закінчення дворічного строку для повернення документів, чим порушено Закон України "Про громадянство України".

По-друге, згідно з даними інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи "Аркан" щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, позивач протягом 2016-2017 років неодноразово (96 разів) перетинав державний кордон України на підставі паспортів громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с. 62-64).

Зокрема, за паспортом громадянина Молдови серії НОМЕР_2 , який, за словами позивача, був надісланий до МВС Республіки Молдова листом від 10.03.2016 із описом вкладення (а.с. 28-29), позивач 25 раз перетинав державний кордон України за період з 13.09.2016 по 21.05.2017 (а.с. 62-64).

Із наведеного вище слідує, що позивач, протягом 2016-2017 років продовжував використовувати документи громадянина Республіки Молдова, що свідчить про невиконання ним обов`язку повернення паспорта громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави, не користування правами громадянина Республіки Молдова та не виконання обов`язків передбачених законом, зазначених у декларації про відмову від іноземного громадянства.

В зв`язку з викладеним, дії позивача щодо невиконання приписів законодавства, що фактично призвело до наявності у нього (станом на момент прийняття рішення від 28.07.2021 за №0501.4.1/14856-21) непередбачуваного законодавством України подвійного громадянства.

Відтак, на переконання суду, відповідачем, за результатами перевірки, з урахуванням доказів та всіх матеріалів, правомірно відповідно ст. 21 Закону України "Про громадянство України" винесено рішення про скасування рішення УМВС України у Вінницькій області про набуття громадянства України ОСОБА_1 .

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір, а також понесені витрати на правову допомогу адвоката позивачу не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 );

Відповідач: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (21100 м. Вінниця, вул. Пирогова, 4, код ЄДРПОУ - 37836770).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна