Справа № 420/19303/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/19303/21

Суддя в суді І інстанції Андрухів В.В.

Рішення суду І інстанції ухвалено у м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УТІЛЬВТОРПРОМ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року, у справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції України до Товариства з обмеженою відповідальністю «УТІЛЬВТОРПРОМ» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

В С Т А Н О В И Л А :

Державна екологічна інспекція України звернулась до суду з позовом у якому заявлено вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «УТІЛЬВТОРПРОМ» про зупинення виконання робіт та надання послуг у сфері поводження з небезпечними медичними відходами до: отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням викидів забруднюючих речовин при спалюванні небезпечних медичних відходів; усунення порушень, виявлених в пунктах 2, 3 та 7 припису Держекоінспекції № 4.2-20/2 від 06 липня 2021 року; отримання Держекоінспекцією повідомлення від відповідача про усунення ним усіх встановлених судом порушень за підтвердженням згідно результатів здійснення заходу державного нагляду (контролю).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог суб`єкта владних повноважень, а як наслідок безпідставно зупинено виконання робіт та надання послуг товариством у сфері поводження з медичними відходами, так як товариство має необхідні дозвільні документи для здійснення утилізації медичних відходів.

Крім того, апелянт вважає, що ним не порушуються вимоги природоохоронного законодавства при здійсненні своєї господарської діяльності, а тому відсутні правові підстави для зупинення його діяльності.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як товариство не має необхідних дозвільних документів для здійснення утилізації медичних відходів.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Держекоінспекції від 25 червня 2021 року № 300 «Про проведення державного нагляду (контролю)», направлення № 65 від 25 червня 2021 року, доручення Прем`єр-міністра України (до листа Міндовкілля від 29 жовтня 2020 року № 25/6-23/8527-20), Держекоінспекцією здійснено позапланову перевірку об`єкта поводження з небезпечними відходами ТОВ «УТІЛЬВТОРПРОМ».

Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «УТІЛЬВТОРПРОМ» здійснює діяльність за кодами КВЕД 38.12 та 38.22, а саме збирання небезпечних відходів, а також оброблення та видалення небезпечних відходів.

За результатами позапланової перевірки ТОВ «УТІЛЬВТОРПРОМ», контролюючим органом складено акт від 06 липня 2021 року № 4.2-19/14, у якому зафіксовано, що ТОВ «УТІЛЬВТОРПРОМ» порушує вимоги природоохоронного законодавства.

Крім того, контролюючим органом видано припис щодо усунення порушень вимог законодавства № 4.2-20/2 від 06 липня 2021 року, з терміном виконання до 16 вересня 2021 року (а.с. 30-42, 117-119, т. 1).

Відповідно до припису № 4.2-20/2 від 06 липня 2021 року, ТОВ «УТІЛЬВТОРПРОМ» зобов`язано:

1) забезпечити дотримання нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин від джерела №1 (утилізатора УТ3000Д) під час термічного знешкодження медичних відходів на рівні встановлених дозволом на викиди забруднюючих речовин № 511500000-3 від 09 жовтня 2017 року;

2) розпочати процедуру та забезпечити внесення змін до дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря № 511500000-3 від 09 жовтня 2017 року, виданого Департаментом екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, з урахуванням викидів забруднюючих речовин при спалюванні небезпечних медичних відходів відповідно до переліку забруднюючих речовин, що утворюються при спалюванні відходів, а також значення гранично допустимих викидів у повітрі для установок зі спалювання відходів, визначений у Директиві Європейського парламенту і ради 2010/75/ЄС від 24 листопада 2010 року про промислові викиди (інтегрований підхід до запобігання забрудненню та його контролю) (стан: чинний, набрання чинності відбулось 06 січня 2011 року, № 210L0075-UА-06.01.2011-000.001 ідентифікатор: 984_004-10), у частині 3 додатку VI;

3) забезпечити виконання умов висновку державної екологічної експертизи № 7-03/12-18461/10-16 від 08 серпня 2016 року, в частині виконання обов`язків: 1) забезпечення повного збирання, належного зберігання та недопущення псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки; 2) здійснення організаційних, науково-технічних та технологічних заходів для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів;

4) забезпечити належне розташування та обладнання місця для відбору проб та вимірювання параметрів газопилового потоку на димовій трубі від утилізатору УТ3000Д;

5) забезпечити проведення технічного навчання і перевірку знань з правил технічної експлуатації установок очистки газу: 1) інженерно-технічного персоналу - не менше одного разу на три роки; 2) обслуговуючого персоналу, залученого до експлуатації установок очистки газу - не менше одного разу на рік;

6) забезпечити здійснення заходів для максимальної утилізації медичних відходів;

7) забезпечити здійснення моніторингу місць утворення, зберігання і видалення відходів.

В свою чергу, 20 вересня 2021 року до Державної екологічної інспекції України надійшов лист від відповідача (№ 2075 від 15 вересня 2021 року) про надання інформації щодо виконання вимог припису № 4.2-20/2 від 06 липня 2021 року.

Проте, Державною екологічною інспекцією України встановлено, що відповідачем не виконано вимоги пунктів 2, 3 та 7 припису № 4.2-20/2 від 06 липня 2021 року.

Враховуючи викладене, Державною екологічною інспекцією України подано до суду даний адміністративний позов про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог суб`єкта владних повноважень, так як останнім доведено необхідність застосування спірних заходів реагування до товариства, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно ч. 7 ст. 7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

При цьому, Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною.

Згідно п. «в» ч. 1 ст. 20-2 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Крім того, Закон України «Про охорону атмосферного повітря» визначає правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря.

Згідно ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, - сім років, об`єкт якого належить до другої групи, - десять років, об`єкт якого належить до третьої групи, - необмежений.

Господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Колегією суддів встановлено, що Державна екологічної інспекції України, як орган виконавчої влади, за наслідком встановлення фактів порушення вимог законодавства у сфері охорони атмосферного повітря на об`єкті, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «УТІЛЬВТОРПРОМ», звернулась до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності.

В даному випадку, у ході перевірки товариства, Державною екологічною інспекцією України встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства, а як наслідок винесено припис про усунення виявлених порушень № 4.2-20/2 від 06 липня 2021 року, який на переконання контролюючого органу, не виконано товариством у повному обсязі.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог суб`єкта владних повноважень у межах доводів та вимог апеляційної скарги товариства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, аналізуючи вищевикладені положення законодавства, колегія суддів вважає, що Державна екологічна інспекція України має право на звернення до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

При цьому, з аналізу вищенаведених положень законодавства вбачається, що підставою для застосування заходів реагування є встановлення контролюючим органом порушень вимог природоохоронного законодавства суб`єктом господарської діяльності.

Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, які свідчать про наявність для життя і здоров`я людей загрози внаслідок забруднення довкілля, з метою попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері природоохоронного законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

В свою чергу, зупинення в судовому порядку певного виду господарської діяльності, у тому числі часткове, за своєю природою є запобіжним заходом, який покликаний запобігти поширенню негативного впливу виробництва на навколишнє середовище та здоров`я громадян.

З іншого боку, при обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

В даному зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року, у справі № 820/6496/16.

В свою чергу, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, ТОВ «УТІЛЬВТОРПРОМ» має дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № 511500000-3 від 09 жовтня 2017 року, який дійсний до 09 жовтня 2027 року.

Проте, обґрунтовуючи необхідність застосування спірних заходів реагування, суб`єкт владних повноважень зазначає, що перелік забруднюючих речовин, які може викидати товариство у атмосферне повітря, у дозволі товариства є необґрунтованим, а розрахунки викидів забруднюючих речовин при спалюванні медичних відходів, є неправдивими, неповними та недостовірними.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги, суб`єктом владних повноважень не зазначено, які саме норми національного законодавства порушує наявний у товариства дозвіл, а також не обґрунтовано нормативну можливість застосування до спірних правовідносин Керівництва по інвентаризації атмосферних викидів (CORINAIR) Європейської агенції довкілля.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідний дозвіл товариства видано Департаментом екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації, як спеціально уповноваженим органом виконавчої влади.

При цьому, такий дозвіл є чинним, на момент перевірки товариства та на момент звернення до суду з даним адміністративним позовом такий дозвіл не скасовувався, зокрема, у судовому порядку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що перевірка правомірності відповідного дозволу є предметом спору у адміністративній справі № 420/20008/21.

Тому, на переконання колегії суддів, до скасування зазначеного дозволу, товариство не має нести будь-яких негативних наслідків, зокрема, через можливі порушення, допущені іншим суб`єктом владних повноважень при наданні відповідного дозволу.

З іншого боку, аналізуючи встановлене судом першої інстанції зобов`язання з виконання пунктів 3 та 7 припису Держекоінспекції № 4.2-20/2 від 06 липня 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, відповідні вимоги щодо необхідності повного збирання, зберігання та забезпечення максимальної утилізації медичних відходів, також пов`язані з неможливістю проведення спірної діяльності товариством на підставі наявних у нього дозволів.

При цьому, на переконання колегії суддів, можливість усунення виявлених порушень також прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення виявлених порушень.

Між тим, на переконання колегії суддів, пункти 3 та 7 припису Держекоінспекції від 06 липня 2021 року є нечіткими та незрозумілими.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у судовому засіданні, представник суб`єкта владних повноважені не зміг надати будь-яких обґрунтованих пояснень щодо того, які саме конкретні дії має вчинити товариство на виконання пунктів 3 та 7 припису Держекоінспекції від 06 липня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що зупинення господарської діяльності товариства, за наявності чинного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а також з урахуванням нечіткості вимог суб`єкта владних повноважень, суперечитиме принципу співмірності обраного заходу реагування.

При цьому, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки вказаним обставинам, а як наслідок прийнято помилкове рішення про задоволення позовних вимог.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УТІЛЬВТОРПРОМ» задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Єщенко О.В. Крусян А.В.