Справа № 380/19508/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 серпня 2022 року

м. Київ

справа №380/19508/21

адміністративне провадження № К/990/19673/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Данилевич Н.А.,

суддів: Македонської В.Е., Шевцової Н.В.,

перевірив касаційну скаргу Головного правління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі №380/19508/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України у Львівській області в особі Мостиського районного відділу про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

28 липня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просила:

-визнати протиправною викладену у листі від 06 жовтня 2021 року за вих. № 4627- 106/4627.5-21 відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі Мостиського районного відділу в оформленні та видачі ОСОБА_1 нового паспорта громадянина України у формі книжечки замість паспорта громадянина України, що підлягає обміну у зв`язку із зміною прізвища, пов`язаного із укладенням шлюбу, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

-зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі Мостиського районного відділу оформити та видати ОСОБА_1 новий паспорт громадянина України у формі книжечки замість паспорта громадянина України, що підлягає обміну у зв`язку із зміною прізвища, пов`язаного із укладенням шлюбу, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, без надання згоди на обробку персональних даних.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року, адміністративний позов задоволено повністю.

-Визнано протиправною викладену у листі від 06 жовтня 2021 року за вих. № 4627- 106/4627.5-21 відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі Мостиського районного відділу в оформленні та видачі ОСОБА_1 нового паспорта громадянина України у формі книжечки замість паспорта громадянина України, що підлягає обміну у зв`язку із зміною прізвища, пов`язаного із укладенням шлюбу, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

-Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі Мостиського районного відділу оформити та видати ОСОБА_1 новий паспорт громадянина України у формі книжечки замість паспорта громадянина України, що підлягає обміну у зв`язку із зміною прізвища, пов`язаного із укладенням шлюбу, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, без надання згоди на обробку персональних даних.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, відповідач в касаційній скарзі вказав на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та послався на підпункти «а», «в», «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник зазначає, що значний інтерес даної справи та необхідність формування єдиної правозастосовчої практики в даній галузі правового регулювання підтверджується великою кількістю наявних судових спорів з аналогічних питань у адміністративних судах всіх інстанцій на території України.

Щодо виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, заявник касаційної скарги лише продублював фактичні обставини справи, що з огляду на це Верховним Судом прийнято не може, оскільки сама лише вказівка на те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу без належного обґрунтування та за відсутності належних доказів, не може бути визнана судом підставою для відкриття касаційного оскарження у малозначних справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

З приводу зазначення скаржником про наявність суспільного інтересу та необхідність формування єдиної правозастосовчої практики Верховним Судом також відхиляються, оскільки, вирішуючи такі спори, суди надають правову оцінку, в залежності від обставин, установлених у кожній конкретній справі, а заявник жодним чином не обґрунтував чим ця справа є особливою, із зазначенням новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права.

Вжите законодавцем словосполучення "значний суспільний інтерес" необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Касаційна скарга не містить аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Верховний Суд відхиляє аргументи заявника щодо помилковості віднесення судом першої інстанції цієї справи до категорії справ незначної складності, оскільки право суду обрати форму судочинства обмежене виключно приписами частини четвертої статті 12, статтями 257, 260 КАС України. Відповідач не навів жодного об`єктивного аргументу, що свідчить про те, що справу помилково розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France") від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; "Гомес де ла Торре проти Іспанії" ("Brualla Gomes de la Torre v. Spain") від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновком суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Верховним Судом, зазначених заявником, виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного правління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі №380/19508/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України у Львівській області в особі Мостиського районного відділу про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.А. Данилевич Н.В. Шевцова
В.Е. Мацедонська