Справа № 200/1545/22
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2022 року Справа№200/1545/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови від 11.01.2022 № 328038.

В обґрунтування позову зазначає, що на позивачку не може бути покладена відповідальність за абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки її вина не доведена жодним доказом.

Ухвалою суду від 27.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Витребувано у відповідача докази у справі.

Сторони із клопотанням до суду про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання не звертались.

У встановлені судом строки відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. При цьому судом установлено (за даними електронного кабінету), що ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 23.02.2022 о 20-48 год.

Ухвалою від 27.07.2022 суд повторно витребував у відповідача докази, визначені ухвалою від 27.01.2022.

11 серпня 2022 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, де викладено прохання продовжити строк на надання відзиву та прийняти його до уваги при розгляді матеріалів справи. В обґрунтування ненадання відзиву, у встановлений в ухвалі від 27.01.2022 строк, зазначено про введення на території України воєнного стану та переведення працівників Укртрансбезпеки на дистанційну форму роботи.

Суд, ураховуючи наявний факт отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі 23.02.2022, вважає наведені вище доводи прийнятними та бере до уваги наданий Укртрансбезпекою відзив.

За змістом наданого відзиву викладено прохання у позові відмовити, з огляду на таке. У позові не спростовано твердження, що здійснювалось перевезення пасажирів і таке перевезення здійснено для власних потреб. Відповідні обставини водієм не заперечувались. При цьому відповідач вважає, що саме на позивача покладено обов`язок доказування у справі про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Крім того, відповідач зазначає, що витребувані судом докази надати не має можливості, оскільки у зв`язку з військовою агресією російської федерації доступ до документів відсутній.

Фактичні обставини встановлені судом у справі.

ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за результатами якої складено акт від 03.12.2021 № 323183.

За змістом вказаного акта встановлено таке.

За місцем перевірки а/д Н-20 Слов`янськ-Донецьк-Маріуполь, км. 226, Маріуполь, час та дата: 03.12.2021 о 13-00 год. на підставі направлення на перевірку від 29.11.2021 № 014612, проведено перевірку транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_1 , виявлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», під час надання послуг з нерегулярних перевезень пасажирів за маршрутом Маріуполь-Харків, перевізник не забезпечив водія документами, а саме: договором із замовником транспортних послуг, документів, що посвідчує оплату транспортних послуг, копією договору страхування пасажирів, що передбачені п. 3 ПКМУ № 959 від 14.08.1996, чим порушено вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 вказаного закону.

Акт підписано водієм транспортного засобу ОСОБА_2

11 січня 2022 року Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій області Укртрансбезпеки прийнято постанову № 328038, якою за порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке установлена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановлено стягнути з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн.

Наявні у справі письмові докази, досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Правова позиція суду обґрунтована нижчевикладем.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначає Закон України «Про автомобільний транспорт в Україні» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 7, 14 ст. 6 Закон № 2344 центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 1, абзацом першим пункту 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, здійснення державного нагляду і контролю за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства є повноваженнями відповідача.

Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567).

Згідно із пунктами 2, 4 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Як визначено пунктом 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно із статтею 39 Закону № 2344 автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

При цьому у Законі № 2344 (стаття 1) наведені терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; замовник транспортних послуг юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажів; пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами; перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування, у якому визначають умови обслуговування, вартість послуги, термін її виконання та інші положення за домовленістю сторін; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

За приписами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, адміністративно-господарський штраф за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених, зокрема, статтею 39 Закону № 2344, накладається на перевізників, які здійснюють нерегулярні пасажирські перевезення.

У зв`язку з цим до предмету доказування у цій справі належать обставини здійснення позивачкою перевезення пасажирів за відсутності визначених Законом № 2344 документів.

За приписами пунктів 104, 105 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року №176, для надання послуг з перевезення легковими автомобілями на замовлення (далі - перевезення на замовлення) автомобільний перевізник зобов`язаний використовувати транспорті засоби, які належать йому на праві власності чи користування, що підтверджується відповідними реєстраційними документами, мати відповідну ліцензію і ліцензійну картку на кожен автомобіль. Організація перевезення на замовлення здійснюється за договором, який укладається між автомобільним перевізником, автомобільним самозайнятим перевізником та суб`єктом господарювання, у письмовій формі і повинен містити інформацію про основні характеристики обслуговування, відповідальність сторін, форму та строк проведення розрахунку, марку і клас транспортного засобу, його облаштування, наявність додаткового технічного обладнання.

З наведеного слідує, що ліцензія, договір із замовником послуги є тими документами, наявність яких під час здійснення заходів державного контролю є предметом перевірки щодо дотримання вимог законодавства автомобільними перевізниками, які надають послуги з перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення.

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

За правилами, встановленими пунктами 25-27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Висновки суду щодо викладеного.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності відповідно до статті 60 Закону № 2344 стало встановлення посадовими особами територіального органу Укртрансбезпеки факту перевезення легковим автомобілем, який належить позивачці пасажирів за відсутності: договору із замовником транспортних послуг, документами про оплату транспортних послуг, копії договору страхування. Такий висновок зроблено в акті перевірки від 03.12.2021 № 323183.

Проте в акті перевірки лише зазначено загальні відомості про автомобіль (марка, номерний знак), серія і номер свідоцтва про реєстрацію, дані про водія. Натомість в акті перевірки не вказано інформацію про пасажирів - замовників послуг та матеріали перевірки не містять їх пояснень, відсутня інформаціїя про ідентифікацію осіб пасажирів, при цьому відсутні їх пояснення щодо обставин їх перевезення позивачем. У документах, складених інспектором, відсутні пояснення стосовно того, на підставі яких ознак посадові особи дійшли висновку про здійснення позивачем саме пасажирських перевезень на замовлення та чи попередньо узгоджувались такі замовлення. Тобто, із матеріалів перевірки, неможливо встановити факту попереднього замовлення пасажирами у позивача послуг із перевезення та договірних умовах такого перевезення, зокрема, інспектором не з`ясовано комерційної основи такого перевезення. Інспектором не отримано пояснень у пасажирів чи здійснювали або чи будуть вони здійснювати оплату за перевезення.

Суд зазначає, що акт перевірки - це лише один із доказів, який повинен братися до уваги під час розгляду справи про адміністративне (чи інше) правопорушення. Чинним законодавством не визначено такий акт як єдиний доказ вчинення правопорушення перевізником. Даний документ є лише службовим документом, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлення порушень вимог чинного законодавства відповідними суб`єктами, однак наведені в акті обставини повинні бути підтвердженні іншими доказами.

На думку суду, саме по собі перевезення пасажирів на автомобілі, що належить позивачці не може бути підставою для притягнення її до відповідальності, передбаченої абзацом третім частини першої статті 60 Закону №2344, оскільки контролюючий орган не надав належних, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження того, що під час проведення спірної рейдової перевірки позивачка на зазначеному транспортному засобі надавала послуги з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення та що вона є автомобільним перевізником у розумінні Закону №2344.

При цьому, матеріали справи не містять підтвердження висновків акта перевірки від 03.12.2021 року №323183 про порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1ст. 60 Закону № 2344.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем у справі не доведено належними доказами факту здійснення 03.12.2021 позивачкою пасажирських перевезень легковим автомобілем на замовлення, тобто вчинення порушення, за яке передбачена відповідальність абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344, у зв`язку з чим, позов підлягає до задоволення повністю, шляхом визнання протиправною та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 11 січня 2022 року №328038 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) про скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 11.01.2022 № 328038.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 12 серпня 2022 року.

Суддя І.В. Буряк