Справа № 320/13605/21
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2022 року № 320/13605/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, Київської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, Київської обласної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році щодо скасування ОСОБА_1 статусу особи, яка евакуйована з зони відчуження та визнати дії Київської обласної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у визначенні статусу особи, яка постраждала внаслідок ЧАЕС;

- скасувати рішення комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 pоці та щодо встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, оформлене протоколом засідання такої комісії від 01.07.2021 №203, в частині не підтвердження ОСОБА_1 статусу особи, евакуйованої із зони відчуження у 1986 року;

- скасувати рішення комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС та іншим категоріям громадян, оформлене протоколом засідання комісії від 30.08.2021 №33-21, в частині відмови ОСОБА_1 у визначенні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, з числа осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження, категорії 2;

- зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення (категорії 1) як потерпілій внаслідок ЧАЕС.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позову, позивачка зазначає, що відповідачами безпідставно відмовлено їй у визначенні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, факт проживання та реєстрації позивачки у зоні відчуження підтверджено довідками виданими Київською держадміністрацією та Дорогинською сільською радою Фастівського району Київської області, однак відповідачем було прийнято протиправне рішення про відмову у визначенні статусу.

Представник Київської обласної державної адміністрації у відзиві позов не визнав, просив у задоволенні відмовити, вказував, що у зв`язку з не підтвердженням проживання та реєстрації позивача в населеному пункті зони відчуження, позивачу відмовлено у набутті статусу особи, евакуйованої із зони відчуження у 1986 році.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 01.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Згідно з довідкою №86483, виданої Київською держадміністрацією ОСОБА_1 вказано, що вона станом на 26.04.1986 фактично проживала і була зареєстрована в с. Терехи Чорнобильського району Київської обл., евакуйована у встановленому порядку 4 травня 1986 року.

Як вбачається з довідки, виданої Дорогинською сільською радою Фастівського району Київської області, позивач станом на 26 квітня 1986 року проживала та була зареєстрована в с. Терехи Чорнобильського району Київської область, евакуйована 26 серпня 1986 року із II зони обов`язкового відселення у с. Ярошівка Фастівського району Київської області, у зв`язку з чим позивачці було видано посвідчення серії НОМЕР_1 категорії 2.

Позивачка як евакуйована у 1986 громадянка, отримавши відповідне посвідчення, набула право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, у зв`язку з чим звернулась до ПФУ, де їй було відмовлено через відсутність статусу особи як евакуйованої. Однак, вказана відмова була оскаржена в судовому порядку і дії відповідача визнано неправомірними.

У зв`язку з тим, що позивачка отримала 2 групу інвалідності, захворювання яке пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС, ОСОБА_1 звернулась до регіональної комісії, яка діє при Київській ОДА із заявою про заміну посвідчення з категорії 2 серії Б на категорію 1.

Однак, при розгляді документів, комісією Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році було скасовано статус позивачки, як особи, яка евакуйована із зони відчуження, що в подальшому стало підставою для відмови у визначенні статусу особи, яка постраждала внаслідок ЧАЕС.

Вважаючи дії відповідачів та прийняті рішення безпідставними та необґрунтованими, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796).

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону №796 цей закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно до ст. 13 Закону №796 держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за: пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою; матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

На державу покладаються також зобов`язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Згідно статті 65 Закону №796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту першого).

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (пункт третій).

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України (пункт четвертий).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок №551).

Згідно пункту 11 Порядку №551, посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії) (абзац перший).

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами (абзац сімнадцятий).

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів (абзац вісімнадцятий).

Розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 23.08.2018 №469 затверджено положення про комісію Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян зареєстровано в Головному територіальному управлінні юстиції у Київській області 07.09.2018 за №109/1136, яким - встановлено, зокрема, що комісія Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Регіональна комісія) - це постійно діючий колегіальний орган, що утворюється розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації (пункт 1.2).

До основних завдань та повноважень комісії входить, зокрема, перевірка правильності визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідних категорій, та іншим категоріям громадян, на підставі первинних документів, які надходять за поданням районних державних адміністрацій Київської області, державних установ, департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та опрацювання особових справ громадян (пункт 3.2).

Пунктом 3.3 Положення про комісію Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян визначено, зокрема, що регіональна комісія відповідно до покладених на неї завдань приймає рішення про визначення/відмову у визначенні статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян; про підтвердження/відмову у підтвердженні статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян; про встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії.

VI. Оцінка суду

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Надаючи оцінку правомірності винесення рішення комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, та щодо встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї від 01.07.2021 №203, суд встановив, що підставою для встановлення факту необґрунтованої видачі позивачці посвідчення категорії 2 серії НОМЕР_1 від 17.03.1995 стало визнання довідки №86483 від 20.11.1994 про евакуацію з с. Терехи Чорнобильського району Київської області такою, що видана необґрунтовано та відкликання її.

Однак, суд не може погодитись з цією позицією відповідача, зважаючи на таке.

Питання віднесення осіб до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи визначені нормами ст.11 Закону №796-XII.

Статтею 11 Закону №796-XII передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, крім іншого: евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення; особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.

Положеннями статті 15 Закону №796-XII (в редакції, чинній на час видачі позивачу посвідчень) встановлено, що підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і тих, які самостійно переселилися, відповідно до статті 4 є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.

Згідно довідки, виданої Київською держадміністрацією, що підтверджує факт проживання та реєстрації в с. Терехи Чорнобильського району Київської області станом на 26.04.1986.

Крім того, постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.09.2016 досліджено та встановлено проживання та реєстрацію позивачки в с. Терехи Київської області станом на 26 квітня 1986, що не потребує доказування (ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд відхиляє посилання відповідача на лист Іванківсьої районної державної адміністрації від 19.02.2020 №05-17-740, в якому значиться,що у документах архівного фонду «Іванківська районна рада смт. Іванків Київської області», в справі «Списки громадян евакуйованих з Чорнобильського району по сільських радах за 1986 рік», в списку за назвою «Список громадян Терехівської сільської ради народних депутатів евакуйованого населення в Дитятки Чорнобильського району Київської області, с. Терехи» прізвище ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться, зважаючи на таке.

Відповідно до приписів Закону № 796-XII та Порядку №551, єдиною підставою для визнання особи такою, що евакуйована з зони відчуження у 1986 році є сам факт евакуації такої особи. При цьому, не має значення постійне місце проживання та місце реєстрації цієї особи.

Наведене підтверджується довідкою, виданою Дорогинською сільською радою Фастівського району Київської області, згідно з якою позивачка станом на 26 квітня 1986 року проживала та була зареєстрована в с. Терехи Чорнобильського району Київської області, евакуйована 26 серпня 1986 року із ІІ зони обов`язкового відселення (відчуження) у село Ярошівка Фастівського району Київської області.

Окрім того, в матеріалах справи містяться копії будинкової та погосподарської книг, що підтверджують місце реєстрації позивачки.

Суд зауважує, що відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що, після спливу більше 10 років після визначення державою спірного правового статусу позивачці, були встановлені нові суттєві обставини, ніж ті, які існували на момент надання такого статусу, або встановлені зловживання з її боку чи посадових осіб державних органів під час прийняття рішень про встановлення позивачці статусу потерпілої особи від Чорнобильської катастрофи.

Отже, суд дійшов висновку, що рішення Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, та щодо встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї від 01.07.2021 №203 в частині не підтвердження позивачці статусу особи, евакуйованої із зони відчуження у 1986 році підлягає скасуванню, як протиправне.

Що стосується рішення щодо визначення позивачці статусу особи, яка постраждала внаслідок ЧАЕС категорії 1, суд зазначає таке.

Згідно зі змістом ст. 14 Закону Закону №796-XII, 1 категорію осіб, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають потерпілі, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Згідно із експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 04.11.2019, захворювання ОСОБА_1 пов`язане із впливом аварії на ЧАЕС, позивачці встановлена друга група інвалідності (причина - захворювання, викликане впливом аварії на ЧАЕС), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0092084 від 21.12.2019.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту настання інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Отже, оскільки причиною захворювання, яке призвело до інвалідності позивача, є вплив аварії на ЧАЕС, суд дійшов висновку, що позивачка набула право на встановлення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, а відтак рішення комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС та іншим категоріям громадян від 30.08.2021 №33-21 в частині відмови позивачці у визначенні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 підлягає скасуванню, як протиправне.

Щодо вимоги про зобов`язання Київської обласної державної адміністрації видати посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу другого пункту 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551, посвідчення видаються особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Згідно із ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Проаналізувавши норми ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У цій справі, суд дійшов висноку, що позивачкою виконано всі умови та надано всі документи для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, втім комісією Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС та іншим категоріям громадян, як встановлено матеріалами справи, у задоволенні цього питання позивачці було відмовлено.

А тому, суд вважає за необхідне зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

VII. Висновок суду

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністратвиного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивачка звільнена від сплати судового збору. Оскільки позивачкою не надано доказів понесення ним інших судових витрат, судові витрати присудженню на користь позивачки не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році щодо скасування ОСОБА_1 статусу особи, яка евакуйована з зони відчуження та визнати дії Київської обласної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у визначенні статусу особи, яка постраждала внаслідок ЧАЕС.

Скасувати рішення комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 pоці та щодо встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, оформлене протоколом засідання такої комісії від 01.07.2021 №203, в частині не підтвердження ОСОБА_1 статусу особи, евакуйованої із зони відчуження у 1986 року.

Скасувати рішення комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС та іншим категоріям громадян, оформлене протоколом засідання комісії від 30.08.2021 №33-21, в частині відмови ОСОБА_1 у визначенні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, з числа осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження, категорії 2.

Зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення (категорії 1) як потерпілій внаслідок ЧАЕС.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата підписання та виготовленя повного тексту рішення - 12.08.2022