Справа № 260/2418/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2022 рокум. Ужгород№ 260/2418/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_5) (далі по тексту - відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_4, код ЄДРПОУ НОМЕР_6) (далі по тексту - відповідач 2) та військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_5, код ЄДРПОУ НОМЕР_7) (далі по тексту - відповідач 3), в якому просив: "1. Прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрити загальне провадження у справі; 2. Постановити судове рішення в якому визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3. Скасувати Наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.03.2022 року № 61 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації в частині призову по мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ; 4. Скасувати Наказ Командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.03.2022 року №6 про призначення та зарахування до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , на посаду - старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, НОМЕР_3; 5. Зобов`язати Командира Військової частини НОМЕР_2 виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 .".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 липня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваними наказами його призвано та направлено для проходження військової служби. Позивач зазначає, що він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та має право на відстрочку згідно із статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року, у зв`язку із тим, що він є студентом-аспірантом, денної форми навчання Національної Академії Наук України Інституту відновлювальної Енергетики. У зв`язку із наведеним, позивач вважає, що оскаржувані накази є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 1 просить суд відмовити повністю в задоволенні позову, у зв`язку із тим, що в позовній заяві позивачем не викладено зміст позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_2, а відтак відповідач 1 вважає, що не є учасником спірних правовідносин.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 2 просить суд відмовити повністю в задоволенні позову, у зв`язку із тим, що позивачем не подавалися жодні матеріали документованого характеру на підтвердження підстав права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації в порядку статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідачі 1 та 3 відзиву на позов до суду не подали.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач, як тимчасово переміщена особа, 03 березня 2022 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на тимчасовий облік, як військовозобов`язаний.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04 березня 2022 року № 61 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" ОСОБА_1 було призвано та направлено для проходження військової служби відповідно до поіменного списку, які призвані і відправлені в складі команд НОМЕР_4, НОМЕР_2 (а.с.а.с. 62, 63)

Наказом Командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04 березня 2022 року № 6 ОСОБА_1 призначено та зараховано до списків особового складу військової частини на посаду - старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти (а.с. 64).

Із вказаними наказами позивач не погоджується, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 частиною 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина. Зокрема, статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Згідно Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно із статтею 1 вищезазначеного Закону, встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно із статтею 4 частиною 2 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

У відповідності до статті 4 частин 5 та 6 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації.

Статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно із частиною 1 абзацом 1 вищевказаної статті громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Закон України "Про військову службу і військовий обов`язок" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 1 цього Закону регламентовано поняття військового обов`язку.

Так, згідно із статтею 1 частинами 1, 2 та 3 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає, зокрема прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.

Статтею 1 частинами 5 та 7 вищевказаного Закону передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2).

Статтею 4 частиною 1 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" встановлено, що комплектування військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, зокрема Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу.

Відповідно до статті 27 частини 1 пункту 4 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Необхідно зазначити, що законодавцем також встановлені ряд обмежень щодо мобілізації громадян України, однак такі громадяни повинні відповідати певним вимогам (критеріям).

Так, у відповідності до положень статті 23 частини 2 абзацу 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (чинної на час прийняття оскаржуваних наказів), призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Дана норма є імперативною, вичерпною та не передбачає додаткових умов чи альтернатив окрім вказаних у цій нормі закону.

Судом встановлено, що наказом директора Національної Академії Наук України Інституту відновлювальної Енергетики від 02 жовтня 2018 року № 55-к "Щодо зарахування до аспірантури" ОСОБА_1 зараховано до аспірантури з відривом від виробництва з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2022 року (а.с. 16)

Довідкою Національної Академії Наук України Інституту відновлювальної Енергетики від 23 травня 2019 року № 02/19 підтверджено, що ОСОБА_1 є студентом-аспірантом Інституту відновлювальної Енергетики з відривом від виробництва (а.с. 17).

Суд зазначає, що денна (стаціонарна) форма навчання є основною формою здобуття певного рівня освіти або кваліфікації і передбачає таке навчання з відривом від виробництва.

Вечірня і заочна (дистанційна) форми навчання є формами здобуття певного рівня освіти або кваліфікації і надає право здобувачеві здійснювати таке навчання без відриву від виробництва.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є аспірантом, який навчається за денною формою здобуття освіти, а відтак, відповідачем було протиправно призвано позивача на військову службу під час мобілізації.

Виходячи з вищезазначеного, судом встановлено, що станом, на час виникненння спірних правовідносин позивач відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову під час мобілізації позивача, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки за насідками розгляду даної справи, судом не було встановлено, а позивачем не надано доказів, які б свідчили, що, зокрема, відповідачу 2 було відомо про існування підстав, які надавали позивачеві право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до статті 2 частини 2 пункту 1 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В даній справі обов`язок доказування правомірності своїх дій та прийнятого рішення покладено на відповідача.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (зокрема, від 09.12.1994, справа "Руїс Торіха проти Іспанії", заява № 18390/91; від 21.01.1999, справа "Гарсія Руїз проти Іспанії") - Суд нагадав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази не відповідають критеріям, встановленим статтею 2 частини 2 КАС України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_5), ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_4, код ЄДРПОУ НОМЕР_6) та військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_5, код ЄДРПОУ НОМЕР_7) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, скасування наказів - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову під час мобілізації ОСОБА_1 .

Скасувати Наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04 березня 2022 року № 61 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації в частині призову по мобілізації ОСОБА_1 .

Скасувати Наказ Командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04 березня 2022 року № 6 про призначення та зарахування до списків особового складу військової частини ОСОБА_1 на посаду - старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, НОМЕР_3.

Зобов`язати Командира Військової частини НОМЕР_2 виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 військовослужбовця ОСОБА_1 .

У задоволенні позову у частині інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко