Справа № 460/16582/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 460/16582/21 пров. № А/857/6767/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Улицького В.З.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Друзенко Н.В.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Рівне о 11 год. 57 хв. 27 січня 2022 року, повне судове рішення складено 07 лютого 2022 року, у справі №460/16582/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

07.12.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, просив: визнати протиправним та скасувати наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №1075 від 02.11.2021 в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (пункт 2 резолютивної частини наказу); визнати протиправним та скасувати наказ «По особовому складу» №228 о/с від 18.11.2021 в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби); поновити на службі в Національній поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області та стягнути грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у Висновку службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій окремих працівників відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП, складеного 22.10.2021 Дисциплінарною комісією Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, на підставі наказу Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області №281 від 27.08.2021, фактично відсутня юридична кваліфікація тих дій позивача, повідомлення про які, слугувало підставою для призначення такого службового розслідування. Суд першої інстанції вказав, що зміст висновку службового розслідування взагалі не дає однозначної та позитивної відповіді на питання щодо отримання працівниками поліції неправомірної вигоди, і не містить покликання на відповідну доказову базу, Дисциплінарна комісія таким формулюванням свого висновку фактично взагалі відмежувалася від оцінки вказаних дій працівників поліції з покликанням на те, що такі мають бути оцінені виключно в рамках кримінального розслідування. Суд першої інстанції зазначив, що Дисциплінарною комісією навіть не зазначено, які саме дії чи бездіяльність позивача утворюють об`єктивну сторону дисциплінарного проступку, також не вказано, ні обставини вчинення поліцейським проступку, ні часу, ні місця, ні способу, ні мотиву його учинення, ні його наслідків. Суд першої інстанції також вказав, що твердження Дисциплінарної комісії про те, що позивач мав обов`язок 31.07.2021 складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 130 КУпАП, є абсолютно голослівним, а відповідні висновки про порушення позивачем вимог наказу МВС України №1179 від 09.11.2016, - безпідставними. Суд першої інстанції констатував, що жоден висновок Дисциплінарної комісії про порушення позивачем вимог законодавства, правил етичної поведінки і службової дисципліни не знайшов свого підтвердження за результатами розгляду справи судом.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Рівненській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що за результатом проведеного службового розслідування обставини допущення порушення службової дисципліни позивачем знайшли своє підтвердження, тому були наявні підстави для видання наказу ГУНП в Рівненській області від 02.11.2021 №1075 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби. Скаржник вказує, що наявність чи відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення жодним чином не спростовують факту вчинення останнім дисциплінарного проступку, що став підставою для звільнення позивача зі служби в поліції. Скаржник зазначає, що дисциплінарна комісія, надаючи оцінку факту порушення позивачем службової дисципліни не встановлює фактів скоєння ним адміністративного чи кримінального правопорушень, оскільки це не належить до її компетенції. Скаржник вказує, що у спірних правовідносинах ГУНП діяло в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, повідомило позивачу про обставини, які слугували приводом призначення службового розслідування та прийняття спірних наказів, зазначивши, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності став саме дисциплінарний проступок. Вважає, що в даному випадку позивачем вчинено діяння, несумісне з займаною ним посадою.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що доводи апеляційної скарги відповідача вважає необґрунтованими та не визнає, вважає, що відповідач допускає вільне трактування норм матеріального права та переоцінку доказів, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

В судовому засіданні представник скаржника апеляційну скаргу підтримав, представник позивача та позивач щодо апеляційної скарги заперечили, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ з 13.03.2009 по 06.11.2015, а в органах національної поліції з 07.11.2015, на посаді поліцейського сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП - з 04.01.2021; має спеціальне звання старшого сержанта поліції.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області №228 о/с від 18.11.2021 «По особовому складу» старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, 18.11.2021 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ від 02.07.2015.

Підставою цього наказу зазначено наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області №1075 від 02.11.2021, пунктом 2 якого, велено: «За порушення службової дисципліни, не дотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пунктів 1, 2 та 4 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, п.13 розділу ІІ наказу МВС України від 07.09.2017 №757 «Про затвердження Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України», п.3 розділу ХІІІ наказу МВС України від 27.04.2020 №357 «Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», що виразилось у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, порушенні Присяги поліцейського, дискредитації звання поліцейського, підриві довіри та авторитету органів поліції, керуванні службовим транспортним засобом без проходження передрейсового медичного огляду, несенні служби у складі іншого наряду, не передбаченим книгою нарядів, затвердженою керівництвом підрозділу, вирішенні особистих питань під час несення служби, керуючись статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію», статтями 11, 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнити зі служби в поліції.» (а.с.23-25, 210-212).

Вважаючи вказані накази незаконними та необґрунтованими, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон №580-VIII), пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 якого передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону №580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (пункти 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до положення статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок №893) проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Системний аналіз наведених законодавчих норм дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що метою проведення службового розслідування є установлення фактичних даних вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, зокрема з`ясування обставин, причин та умов, що його зумовили, а також ступінь вини поліцейського, за наслідками чого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі. При цьому, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Як в наказі про призначення службового розслідування №281 від 27.08.2021 (а.с.61), так і у вступній частині Висновку службового розслідування зазначено про те, що підставою для розслідування слугувало те, що 19 серпня 2021 року за реєстр.інд.№689/Коу до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області з Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ надійшли матеріали по зверненню гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій окремих працівників поліції.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, супровідним листом Рівненського управління ДВБ НПУ Начальникові Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області направлені матеріали Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому №6722/14-01-03-21 від 06.08.2021 та заява (повідомлення) чергового ГУНП в Рівненській області про кримінальне правопорушення, що надійшло на спеціальну телефонну лінію Державного бюро розслідувань від 01.08.2021, зареєстрована 02.08.2021 за № 7950 гн.

У заяві черговий повідомив, що в 13:02 год. надійшло повідомлення на лінію « 102» від гр. ОСОБА_3 , що 31.07.2021 його зупинили на вулиці Івана Франка в селі Новожуків Рівненського району працівники поліції на автомобілі з номерним знаком НОМЕР_1 . Після спілкування з ними гр. ОСОБА_3 виявив відсутність у багажнику свого автомобіля набору ручного інструменту. Пізніше, 01.08.2021, о 14 год. 30 хв. на лінію « 102» надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_2 про те, що 31.07.2021 їй зателефонував цивільний чоловік ОСОБА_3 і повідомив, що його зупинили працівники поліції за порушення Правил дорожнього руху і для уникнення відповідальності вимагають 5000 тисяч гривень, які необхідно перевести на банківську картку. Після цього гр. ОСОБА_3 переслав гр. ОСОБА_2 дані картки (зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 ), на яку вона в той же день перерахувала зазначену суму. Також 18.08.2021 за вих. № 2296/12/01-2021 до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшов супровідний лист від ВІОС УКЗ ГУНП з направленням матеріалів єдиного обліку №37023 від 05.08.2021, які були попереднього направлені працівниками відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП 04.08.2021 за вих.№6414 з додатком матеріалів ЄО №8634 від 02.08.2021. У матеріалах ЄО №8634 від 02.08.2021, які пізніше зареєстровані у Рівненському РУП ГУНП 05.08.2021 ЄО №37023, за повідомленням гр. ОСОБА_2 , яка 02 серпня 2021 року зателефонувала на лінію « 102» з проханням не розглядати попереднє звернення від 01.08.2021, оскільки звернулася передчасно і претензій до працівників поліції не має. Разом з тим, супровідним листом від 02.09.2021 №5582/01/12-2021 з ГУНП в Рівненській області для проведення службового розслідування надійшли матеріали ЄО №36806 від 04.08.2021 за повідомленням гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (зареєстровані в ITC ІПНП Рівненського РУП ГУНП від 04.09.2021 ЄО №41335). До зазначених вище матеріалів єдиного обліку долучені оригінали заяв від гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , в яких вони звертаються до керівництва відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП з проханням не розглядати попередні повідомлення, за фактом перерахунку коштів у сумі 5000 грн. та зникнення набору інструментів, оскільки повідомлення були передчасними і претензій вони до працівників поліції не мають і мати не будуть.

Так, відповідно до пункту 2 розділу VІ Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються, зокрема: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку (пункт 5 розділу VI Інструкції).

Згідно з пунктом 1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

22.10.2021 затверджено Висновок службового розслідування за фактом можливих неправомірних дій окремих працівників відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП, відповідно до якого у рамках службового розслідування опитано поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , який у своєму поясненні зазначив, що 31.07.2021 спільно з сержантом поліції ОСОБА_5 заступили в добовий наряд «САГА-15», під час якого село Новожуків Рівненського району було територією їхнього обслуговування. Патрулювання здійснювали на автомобілі «Тойота Пріус» д.н.з. НОМЕР_1 . Жодного транспортного засобу не зупиняли, під час неодноразового об`їзду території ні з ким розмови не велись. За скаргою стосовно грошових коштів, які невідома громадянка вказувала у повідомленні, дізнався згодом у відділенні поліції №1.

В ході проведення службового розслідування стало відомо, що кошти ОСОБА_2 перерахувала на банківську карту ОСОБА_4 , який у телефонній розмові повідомив, що 31.07.2021 йому зателефонував його знайомий ОСОБА_6 , який працює патрульним поліції, та попросив скинути на телефон номер банківської карточки, після чого на банківську карточку прийшли грошові кошти у сумі 5000 грн., які наступного дня передані ОСОБА_7 , з яким був ще один працівник поліції.

При цьому, Дисциплінарною комісією вказано на неможливість безпосереднього отримання пояснень від гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 , з огляду на що у Висновку наведено зміст заяв і пояснень, які надавались зазначеними громадянами в межах перевірки, проведеної Рівненським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки НПУ. Крім цього, використано зібрані Департаментом внутрішньої безпеки: аудіозаписи розмов із оператором спецлінії « 102», скріншоти журналу телефонних дзвінків ОСОБА_2 , скріншоти мобільного додатку месенджеру «Viber» ОСОБА_2 , скріншоти мобільному додатку месенджеру «Instagram» ОСОБА_4 , скріншоти мобільного додатку «Приват24» ОСОБА_4 , відеофайли з камери на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (де провадить господарську діяльність ОСОБА_8 ).

За результатами аналізу вищевказаних матеріалів Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що відомості, отримані від ОСОБА_3 і ОСОБА_2 щодо отримання 31.07.2021 сержантом поліції ОСОБА_5 і старшим сержантом поліції ОСОБА_1 неправомірної вигоди за вирішення питання щодо не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , знайшли підтвердження та потребують правової оцінки, виключно шляхом зібрання та перевірки доказів, під час виконання відповідних процесуальних дій та прийняття уповноваженими на це особами рішень у перебігу досудового розслідування.

Крім того, на основі аналізу отриманої у ході перевірки матеріалів та відомостей, враховуючи характер вчинених дій та обставин, за яких такі були вчинені, комісія дійшла висновку, що позивачем порушено службову дисципліну, не дотримано вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, пунктів 1, 2 та 4 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що виразилось у наступному: вчиненні дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійних і моральних якостей поліцейського; не складанні за фактом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, вчиненого ОСОБА_3 , протоколу про адміністративне правопорушення, не відібрані пояснень особи, яка повинна була бути притягнутою до адміністративної відповідальності, та свідків правопорушення, не вилучені речових доказів та не складені протоколів про вилучення речей і документів, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів з цього приводу, що вказує на ігнорування ОСОБА_1 принципів діяльності поліції.

При цьому, 17.09.2021 ОСОБА_1 повторно опитано у рамках проведення службового розслідування, який у своєму пояснення зазначив, що 17.09.2021 йому доведено інформацію, яка викладена у доповідній записці, що надійшла до Рівненського РУП ГУНП з Рівненського управління ДВБ НПУ, коштів ніяких не брав, йому нічого про це відомо.

У рамках службового розслідування встановлено, також, що відповідно до журналу обліку виїзду і повернення транспортних засобів відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП №3264 за службовий автомобіль «Тойота Пріус» з номерним знаком НОМЕР_1 31.07.2021 розписався старший сержант поліції ОСОБА_1 , поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП, який закріплений за вказаним службовим автомобілем відповідно до Наказу ГУНП від 03.03.2021 №433 та який розписався цього ж дня також у журналі проходження інструктажів водіїв службового транспортного засобу №3031.

Відповідно до книги нарядів відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП 31 липня 2021 у добове чергування заступив старший сержант поліції ОСОБА_1 , поліцейський СРПП ВП №1 Рівненського РУП ГУНП, який ніс службу на службовому автомобілі «Тойота Пріус» н.з. НОМЕР_1 спільно із сержантом поліції ОСОБА_5 , поліцейським СРПП ВП №1 Рівненського РУП ГУНП.

При цьому, згідно з книгою нарядів та розстановки нарядів на 31 липня 2021 року сержант поліції ОСОБА_5 мав заступати на добове чергування із сержантом поліції ОСОБА_9 з обслуговування території, яка входить у зону №1 відповідно до наказу ГУНП в Рівненській області «Про організацію роботи секторів реагування патрульної поліції на території Рівненського району». Старший сержант поліції ОСОБА_1 відповідно до розстановки нарядів, мав нести службу з обслуговування зони №2 спільно зі старшим сержантом поліції ОСОБА_10 .

В своєму письмовому поясненні 23.09.2021 ОСОБА_1 щодо зазначеного вказав, що 31.07.2021 він раніше залогінився із обслуговування території зони №1, через що подальшому ніс службу у наряді «САГА- 15» спільно із сержантом поліції ОСОБА_5 .

У своєму письмовому поясненні сержант поліції ОСОБА_9 повідомив, що у період з 31.07.2021 на 01.08.2021 він ніс службу у складі екіпажу «САГА-16» зі старшим сержантом поліції ОСОБА_10 , хоча згідно з книгою нарядів він повинен був нести службу у складі екіпажу «САГА- 15» спільно з сержантом поліції ОСОБА_5 . Під час перезміни ОСОБА_9 випадково зареєструвався на «САГА-16», після чого було прийнято рішення нести службу у складі екіпажу «САГА-16» спільно із старшим сержантом поліції ОСОБА_10 , про що було проінформовано керівництво, оперативного чергового відділення поліції № 1 Рівненського РУП ГУНП.

Разом з тим, опитаний заступник начальника відділення поліції Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - начальник слідчого відділення майор поліції ОСОБА_11 пояснив, що 31.07.2021 він заступив відповідальним по відділенню поліції №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, при заступанні на службу працівників ним проведений інструктаж. Про те, що працівники СРПП помінялися напарниками нарядів на добу, йому нічого не відомо, про це ніхто його не повідомляв. Вказав, що доступу до планшетів нарядів СРПП не має, відповідно не може відслідкувати, хто з ким несе службу у добовому чергуванні.

Також у рамках службового розслідування опитано сержанта поліції ОСОБА_5 та старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , які у поясненнях зазначали, що під час добового патрулювання були у с. Новожуків Рівненського району у пізню пору доби та здійснювали зупинку службового автомобіля поблизу магазину, з метою попити каву. При цьому поліцейські заперечували під`їзд до будинку по АДРЕСА_1 , та факт зупинку учасника дорожнього руху.

При співставленні дисциплінарною комісією отриманих пояснень ОСОБА_5 ОСОБА_1 , а також рапорта члена дисциплінарної комісії, начальника сектору реагування патрульної поліції Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_12 , щодо геолокації наряду «САГА-15» 31.07.2021, констатовано розбіжності між поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , повідомленням ОСОБА_2 та треком руху автомобіля.

В ході надання додаткових пояснень 28.09.2021 старший сержант поліції ОСОБА_1 зазначав, що 31.07.2021 о 08 год. 00 хв. відповідно до графіку чергувань прибув до відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП в групі реагування патрульної поліції «САГА-16», пройшов цільовий інструктаж, отримав в черговій частині озброєння. Вказано, що у зв`язку з тим, що на планшетному пристрої залогінився під іншим нарядом «САГА-15», вирішив заступати до складу саме цього наряду та помінявся з сержантом поліції ОСОБА_13 . Про це будь-кому з керівників не доповідав та дозволу на таку заміну не отримував. Перед виїздом на лінію медичний огляд не проходив, план-завдання від чергового, начальника СРПП або відповідального по ВП не отримували.

У поясненнях позивач зазначив, що коли було прийнято рішення про патрулювання с.Новожуків, то він не знав про те, що це село не належить до основного та додаткового маршрутів патрулювання зони обслуговування №1, які визначено наказом ГУНП в Рівненській області від 05.01.2020 №26.

У своєму поясненні ОСОБА_1 також вказав, що знайомий з гр. ОСОБА_14 , жодних стосунків з ним не підтримує, але має його номер мобільного телефону. Зауважував, що не пам`ятає хто саме ( ОСОБА_1 або ОСОБА_5 ) зателефонував ОСОБА_15 та домовлявся з ним зустрітися 01.08.2021 близько 7 годи. 00 хв. з метою запропонувати продаж належного ОСОБА_1 спеціального засобу травматичної дії пістолета Макарова (дозвіл на право зберігання, носіння ГПН к.З мм, № НОМЕР_2 серія НОМЕР_3 від 25.03.2017). Ствердив, що 01.08.2021 близько 07 год. 00 хв. з ОСОБА_5 приїхав до магазину «Автозапчастини», куди через кілька хвилин під`їхав також ОСОБА_16 . Після 10-15 хв. спілкування, ОСОБА_17 сів до салону службового автомобіля, де ОСОБА_1 надав для огляду зазначений спеціальний засіб травматичної дії, але ОСОБА_17 відмовився від купівлі цього пістолета, оскільки йому не підійшла запропонована ОСОБА_1 ціна. Під час тієї зустрічі жодних коштів від гр. ОСОБА_18 не отримували.

Також вказав, що з гр. ОСОБА_19 не знайомий, ніколи з ним не спілкувався, 31.07.2021 автомобіль «ВАЗ» під керуванням останнього не зупиняли, грошових коштів за уникнення відповідальності за вчинення будь-яких адміністративних правопорушень не вимагав та не отримував.

На підставі встановлених обставин, дисциплінарною комісією встановлено факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, а в його діях встановлений дисциплінарний проступок.

Відповідно до цього Дисциплінарна комісія рекомендувала керівництву Головного управління Національної поліції в Рівненській області застосувати до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, за порушення ним службової дисципліни, не дотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пунктів 1, 2 та 4 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, п. 13 розділу III наказу МВС України від 07.09.2017 №757 «Про затвердження Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України», п.3 розділу XIII наказу МВС України від 27.04.2020 №357 «Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», що виразилось у неналежному виконанні своїх службових обов`язків, порушенні Присяги поліцейського, дискредитації звання поліцейського, підриві довіри та авторитету органів поліції, керуванні службовим транспортним засобом без проходження передрейсового медичного огляду, несенні служби у складі іншого наряду, не передбаченим книгою нарядів, затвердженою керівництвом підрозділ, вирішенні особистих питань під час несення служби.

У позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на те, що викладені у висновках службового розслідування факти не знайшли свого підтвердження в ході проведення службового розслідування, а вчинені позивачем дії не можуть підтверджувати невиконання чи неналежне виконання ним своїх службових обов`язків під час несення служби в добовому наряді.

Суд апеляційної інстанції щодо таких аргументів позивача вважає за необхідне зазначити наступне.

В межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності в діях позивача складу кримінального правопорушення в частині отримання неправомірної вигоди за вирішення питання щодо не притягнення до адміністративної відповідальності та щодо яких здійснено звернення гр. ОСОБА_2 на лінію « 102», а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

Так, згідно з статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання або неналежне виконання поліцейським вимог конкретних актів законодавства, наказів та інших відомчих нормативно-правових актів, тобто будь-яке притягнення особи до дисциплінарної відповідальності повинно мати чітко вказану підставу для застосування дисциплінарного стягнення, передбачену або Кодексом законів про працю України, або спеціальним нормативно-правовим актом. Як наслідок, рішення про накладення дисциплінарного стягнення повинно бути винесене в законодавчо встановленому порядку та з дотриманням встановлених строків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 22.10.2019 у справі № 480/3950/18, від 13 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.000121, від 22 липня 2021 року у справі №580/1954/20 неодноразово наголошувалось, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Суд апеляційної інстанції враховує, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку. Вирішуючи спір та встановлюючи істину в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків. Такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.

При цьому, при проведенні службового розслідування поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, повинен сприяти проведенню такого, може надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування, тоді як відмова поліцейського надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено долученими до матеріалів справи доказами, під час проведення службового розслідування позивач в ході опитування проявив нещирість, що мало наслідком як відмінність інформації у наданих позивачем поясненнях, так і розбіжності вказаної позивачем інформації з долучених до матеріалів службового розслідування доказами (аудіозаписи розмов із оператором спецлінії « 102», скріншоти журналу телефонних дзвінків ОСОБА_2 , скріншоти мобільного додатку месенджеру «Viber» ОСОБА_2 , скріншоти мобільному додатку месенджеру «Instagram» ОСОБА_4 , скріншоти мобільного додатку «Приват24» ОСОБА_4 , відеофайли з камери на кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (де провадить господарську діяльність ОСОБА_8 , трек руху службового автомобіля).

При цьому, аргументи позивача щодо покладення завдань з забезпечення належного виконання визначених Порядком використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України завдань на відповідальних за автотранспортну діяльність осіб, а також покладення на керівництво органів поліції проведення медичного огляду водіїв органів поліції, які керують службовим транспортом, як підтвердження відсутності у діях позивача складу дисциплінарного проступку, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а є способом уникнення позивачем відповідальності за вчинені діяння.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що надання особам, які несуть службу в нічний час, перерви для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин, не може самовільно трактуватись працівником поліції як час для вирішення особистих питань, як це зазначено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу. Така перерва надається для вживання їжі та короткочасного відпочинку.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду, а наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни, порушення Присяги працівника поліції: скоєння проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до позивача як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення дисципліни та чи є воно грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції, враховуючи зміст наданих позивачем пояснень, даючи аналіз зазначеному висновку службового розслідування та оспорюваним наказам, приходить до висновку, що оскаржувані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про звільнення ґрунтуються на підставах порушення позивачем як Присяги працівника поліції, так і недотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, а також Посадової інструкції.

В межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника, висновки службового розслідування відповідають вимогам щодо обґрунтованості, такі містять всі необхідні відомості, які повинні враховуватися при прийнятті вмотивованого рішення.

В діях позивача, на переконання суду апеляційної інстанції, наявний склад дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням обставин у справі, проявленої позивачем нещирості під час проведення службового розслідування, наданої суперечливої інформації, що в своїй сукупності не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно встановлено обставини справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового, яким в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі №460/16582/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
В. З. Улицький
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 04.08.2022 згідно з ч.3 ст.321 КАС України.