Справа № 200/19053/21
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року Справа№200/19053/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов вмотивовано тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію зі зниженням віку, як матері особи з інвалідністю з дитинства, відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.01.2000 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 27.06.1995 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , який мав II групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК. Тому, позивач має статус вдови померлого громадянина, який мав II групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1.

У липні 2020 року, позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просила перевести її, з пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У серпні 2020 року, відповідач своїм рішенням №7595 відмовив позивачу у призначенні пенсії в разі втрати годувальника, тому що розмір пенсії у разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян» значно менше розміру пенсії, яку отримує позивач відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач зазначив, що відповідачем при обчисленні пенсії у разі втрати годувальника не враховувалась заробітна плата годувальника, був невірно застосований середній показник заробітної плати (замість показника 2020 року, був взятий показник 2006 року). Тому, при такому обчисленні, розмір пенсії склав 1712 грн. Окрім цього, при розрахунку пенсії по втраті годувальника, відповідач зарахував первинний документ, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідка про заробіток, одержаний за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках, при цьому застосував показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2006 рік.

Також, позивач зауважив, що відповідне рішення про відмову у призначенні пенсії у разі втрати годувальника отримав лише після адвокатського запиту від 12.04.2021.

Позивач зазначив, що пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Таким чином, відповідач не обґрунтовано застосував показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2006 рік, що призвело до зменшення пенсії.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що ОСОБА_1 з 17.01.2000 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком зі зниженням віку, як мати особи з інвалідністю з дитинства, відповідно до п.3 ч.1 ст.115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У липні ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, а саме про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер у 2009 році.

ОСОБА_2 , перебував на обліку та отримував пенсію як особа з інвалідністю другої групи захворювання пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір пенсії позивачки, на момент звернення до відповідача складає 3615,91грн. Розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи зроблено з урахуванням довідки про роботу в зоні відчуження (без дати та підстав видачі), яка надана комунальним закладом «Маріупольська дитяча лікарня №3». Розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника складає 1712грн. Постановою КМУ від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до п.9 Порядку, пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою: П=Зс*Кзс*(Кв:100%), де П розмір пенсії, Зс середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; Кзс середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії; Кв розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Враховуючи, що розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника менш ніж розмір пенсії позивача на дату звернення за перерахунком пенсії, відповідачем в серпні 2020 року було прийнято рішення №7595 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший у зв`язку з недоцільністю.

Відповідач зазначив, що у нього немає правових підстав здійснити перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2017 - 2019 роки. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29.07.2022 ухвалою Донецького окружного адміністративного замінено відповідача по справі 200/19053/21 Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

ОСОБА_1 , з 17.01.2000 року отримує пенсію за віком зі зниженням віку як мати особи з інвалідністю з дитинства, відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З 27.06.1995 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 до його смерті, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 27.06.2008 серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 встановлена 2 група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 27.10.2008, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК №077650 та довідкою МСЕК серії ДОН-07 №077650.

На момент смерті, ОСОБА_2 отримував в ГУ ПФУ в Донецькій області пенсію, як особа з інвалідністю другої групи захворювання пов`язану з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

29.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про переведення її з пенсії за віком зі зниженням віку як мати особи з інвалідністю з дитинства на пенсію по втраті годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Адвокатом Лозинською Оксаною Олександрівною, яка є представником ОСОБА_1 , відповідно до ордеру на надання правничої допомоги від 13.07.2021 №1040093 виписаного на підставі договору про надання правової допомоги від 15.12.2020 року, на адресу відповідача був направлений адвокатський запит від 12.04.2021 за №67 з проханням надати копії документів, відповідно до яких нараховувалась пенсія по втраті годувальника.

Відповідач на вищезазначений адвокатський запит надав відповідь, в якій зазначив, що при перерахунку пенсії з виду на вид розмір пенсії ОСОБА_1 зменшується. За таких обставин прийнято рішення №7595 від 03.08.2020 про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. До вищезазначеної відповіді було надано копію рішення №7595 про відмову.

В матеріалах справи містяться наступні відповіді:

- Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.10.2020 за №7711-8051/О-02/8-0500/20, відповідно до якої встановлено наступне. Розмір пенсії позивача з 01.06.2020 3615,91грн.; страховий стаж ( ОСОБА_2 ) для обчислення пенсії за віком складав 43 роки 22 дні (врахований по 31.12.2009); середньомісячний заробіток для обчислення пенсії врахований за період з 01.11.1989 по 15.11.1989 складав 2497,05 грн. (1030,98грн. показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2006 рік (2,42202 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати); розмір пенсії у разі втрати годувальника склав 1712,00грн., в тому числі: 1459,57грн. розмір пенсії по інвалідності у розмірі відшкодувань фактичних збитків, 113,88грн. щомісячна компенсація непрацездатному члену сім`ї за втрату годувальника через Чорнобильську катастрофу, 228,52грн. доплата до мінімальної пенсійної виплати. Враховуючи, що розмір пенсії позивача за віком складає 3651,91грн., що на 1939,91 грн. більше ніж пенсія у разі втрати годувальника (3651,91грн. 1712,00грн.=1939,91грн.) рішенням по управлінню №7595 позивачу відмовлено у переведенні на інший вид пенсії.

- Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 27.10.2020 за №763-1718/О-03/8-0580/20 відповідно до якої встановлено. Страховий стаж позивача складає 45 років 5 місяців 13 днів. Коефіцієнт стажу 0,45417. Середньомісячній заробіток для обчислення (після оптимізації) 1,50468. Розмір пенсії на час звернення складає 3615,91грн., де: 3340,93грн. основний розмір пенсії; 161,10грн. доплата за понаднормовий стаж за 15 років; 113,88грн. щомісячна компенсація непрацездатним членам сім`ї за втрату годувальника через Чорнобильську катастрофу. Розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за матеріалами пенсійної справи: згідно довідки про роботу в зоні відчуження (без дати та підстав видачі), яка надана Дитячою лікарнею Маріупольського Міськздраввідділу тарифна ставка складає: за жвотень 1989 (з 15.10.1989 по 31.10.1989 14 днів) 2,53 (денна ставка) з кратністю 4 та збережений середній заробіток 137,30грн.; за листопад 1989 року (з 01.11.1989 по 15.11.1989 10 днів) 2,54 (денна ставка) з кратністю 4 та збережений середній заробіток 106,25грн.; розрахунок заробітної плати за жовтень: 2,53*4*14= 141,68+137,30=278,98:14*25,4=506,15грн.; розрахунок заробітної плати за листопад: 2,54*4*10=101,60+106,25+207,85:10*25,4+527,94 грн.; розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника: 527,94:218 (середній заробіток по народному господарству за відповідний рік)=2,42; 2,42*1206,25=2919,13:2 (відповідає кількості утриманців 1)=1459,57грн.; Розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника складає 1712грн., де: 1459,57грн. основний розмір у зв`язку з втратою годувальника; 113,88грн. щомісячна компенсація непрацездатним членам сім`ї за втрату годувальника через Чорнобильську катастрофу; 138,55грн. доплата до мінімального розміру пенсії для непрацездатних осіб. Враховуючи, що розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника менш ніж розмір пенсії позивача на дату звернення, було прийнято відповідне рішення про відмову №7595.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач має право на отримання щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (ст. 52 цього Закону) та державної пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Частиною 3 статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України (частина четверта статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Частиною першою статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розмір, дата, порядок збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 (далі - Порядок №1210).

Згідно пункту 1 Порядку №1210 пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Пунктом 9 Порядку №1210 визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою: П = Зс х Кзс х Кв/100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс = Ск/К, де Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (Кз1 + Кз2 + Кз3 + + ... + Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження у 1986-1990 роках; К - кількість місяців, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати.

Коефіцієнт заробітної плати (Кз1, Кз2, Кз3, ..., Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження, який враховується під час обчислення пенсії, визначається за формулою: Кзс = Зв/Зсм, де Кз - коефіцієнт заробітної плати; Зв - сума заробітної плати за роботу в зоні відчуження за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, за період 1986 - 1990 років; Зсм - показник середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 №1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян", за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, за період 1986 - 1990 років.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається: для пенсій по інвалідності - як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи; для пенсій по втраті годувальника - як співвідношення кількості непрацездатних членів сім`ї до кількості таких членів сім`ї з урахуванням потерпілого (у відсотках) Кв = Ку/Ку+1 х 100%, де Ку - кількість непрацездатних членів сім`ї.

Під час визначення коефіцієнта заробітної плати у випадках, передбачених цим пунктом, середня заробітна плата за рік у відповідному періоді вважається середньомісячною платою робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, відповідного року.

Як вже зазначалося судом, позивач отримує пенсію за віком зі зниженням віку як мати особи з інвалідністю з дитинства, відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До відповідача, позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії, а саме про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи за померлого чоловіка ОСОБА_2 . Враховуючи, що ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував пенсію як особа з інвалідністю другої групи захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та отримував пенсію відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до зазначеного Закону діє Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за №1210, якою затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тобто, визначений чіткий механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Обчислення проводиться за формулою, де середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", береться саме за 2006 рік, а не показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто показник за 2017, 2018 та 2019 роки, як того вимагає позивач.

За таких обставин, позовні вимоги:

- про визнання протиправними дії відповідача, які відобразились у відмові у переведенні позивача на інший вид пенсії та незастосуванні при розрахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017, 2018 та 2019 роки.

- скасування відповідного рішення відповідача від 03.08.2020 за №7595;

- про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 29.07.2020 про призначення пенсії в разі втрати годувальника, визначеною ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2017, 2018 та 2019 роки є безпідставними, оскільки застосування такого показника до позивача, не передбачені Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що відповідач правомірно застосував при розрахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 середню заробітну плату за 2006 рік на підставі пункту 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки використання під час розрахунку пенсії середнього показника заробітної плати за 2017, 2018 та 2019 роки Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для позивача, за наявності встановлених обставин, не передбачено.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на висновок Верховного Суду, оскільки він сформульований у справі, обставини якої не є релевантними до обставин справи, що розглядається.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відмовляючи позивачу в переведенні з пенсії зі зниженням віку як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до п.3 ч.1 ст.115 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 8 липня 2011 року, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами ст. 2 вищевказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Суд зазначає, що статтею 5 Закону України Про судовий збір визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору. Позивач до вищезазначеного переліку осіб не відноситься.

При поданні позовної заяви, представником позивача було надано заяву (клопотання) про відстрочення сплати позивачем судового збору, до винесення рішення по суті.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 позивачу була відстрочена сплата судового збору до ухвалення рішення по справі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2270 грн.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому за подання адміністративного позову, позивачу необхідно було сплатити 2270грн.*0,4= 908,00грн. судового збору.

Статтею 5 Закону України Про судовий збір позивача не звільнено від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 908,00грн. за реквізитами, наявними на офіційному сайті Донецького окружного адміністративного суду.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 908,00грн. на користь Державного бюджету України (Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 10 серпня 2022 року.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Голошивець