Справа № 240/9529/21
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви

09 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/9529/21

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Романченка Є.Ю., розглянувши заяву позивача по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов"язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у порядку статті 383 КАС України, у якій просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неналежного виконання рішення суду по даній справі від 18.11.2021 року.

Окрім цього, позивач просить зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2, 3 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

У порушення наведеної правової норми позивач у заяві не вказала відомості про набрання рішенням законної сили, про наявність (відсутність) відкритого касаційного провадження, інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що з системного аналізу ст. ст. 382, 383 КАС України, встановлено виокремлення у окремі статті таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, тим самим розділив і види заяв, з якими звертається позивач до суду та відповідно, наявність чи відсутність вимог до оформлення кожної з них.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ст. 382 та ст. 383 КАС України передбачено і різні порядки розгляду заяв, поданих відповідно до цих норм.

Аналогічна правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, що викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року по справі №556/2081/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд зазначає, що п. 25 ч. 1 ст. 294 КАС України передбачено, окреме, від рішення суду оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу.

Щодо положень ст. 383 КАС України, суд зазначає, що вона відсутня в переліку визначеному ч.1 ст. 294 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Беручи до уваги вищевикладене, з огляду на об`єктивну наявність підстав для неможливості розгляду в одному провадженні заяви, що подана одночасно в межах ст. 382 КАС України та ст. 383 КАС України, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 382 КАС України, ч. 5 ст. 383 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність повернення даної заяви без розгляду заявнику.

Керуючись статтями 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Повернути ОСОБА_1 заяву, подану у порядку статті 383 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.Ю. Романченко