Справа № 320/12702/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 у розмірі 86 відсотків від заробітної плати, визначеної у довідці Офісу Генерального прокурора від 25.09.2020 № 21-1661зп, про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій, без обмеження її максимального розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 86 відсотків від загальної суми усіх складових заробітної плати, визначеній у довідці Офісу Генерального прокурора від 25.09.2020 за № 21-1661зп, та виплачувати пенсію без обмеження максимального (граничного) розміру, з урахуванням раніше проведених виплат, а також здійснити виплату різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії з 13 грудня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу було видано довідку про розмір заробітної плати відповідно до рішень Конституційного суду України №7 (11) 2019 від 13.12.2019 та № 6-р/2020 від 26.03.2020. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки. На виконання рішення суду, відповідач здійснив перерахунок пенсії, однак, при цьому, зменшив процентний розмір заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії позивача з 86% до 60%. Також, відповідач, вважаючи, що максимальний розмір пенсії позивача не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, відмовив у здійсненні перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу позивача до розгляду у порядку письмового провадження на 22.06.2022.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 оголошено по справі перерву. Продовжено строк розгляду апеляційної скарги. Призначено розгляд справи на 10.08.2022 у порядку письмового провадження.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області з 14.03.2016, та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 86% від заробітної плати начальника відділу Генеральної прокуратури України.

Вказана пенсія призначена позивачеві на підставі постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04.07.2016 у справі № 754/4696/16-а, яка набрала законної сили 15.07.2016, якою зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" період проходження служби в органах внутрішніх справ, а саме навчання в Національній академії внутрішніх справ, та призначити та нарахувати пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з 14.03.2016 (а.с. 15-18).

25.09.2020 Офісом Генерального прокурора видано ОСОБА_1 довідку №21-1661зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, про те, що відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7(ІІ)/2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 26.03.2020, за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу, складає 74600,28 грн (а.с. 13).

03.11.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років згідно довідки Офісу Генерального прокурора від 25.09.2020 № 21-1661зп про заробітну плату.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 09.11.2020 № 4 відмовлено позивачеві у перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років через його недоцільність, оскільки з урахуванням встановленого обмеження максимального розміру пенсії, розмір пенсії позивача після перерахунку значно зменшиться.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду, позивач оскаржив його до суду, та рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/12394/20, зміненим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 25.09.2020 №21-1661зп, з урахуванням раніше проведених виплат та з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

На підставі вказаного рішення суду, позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмежень її максимального розміру, з розрахунку 86 % від розміру місячної заробітної плати, визначеної у довідці від 25.09.2020 №2101661зп (а.с. 34).

Проте, відповідач, у листі від 20.08.2021 № 9284-13559/Ш-02/8-1000/21, повідомив, що управлінням здійснено перерахунок пенсії згідно наданої позивач довідки на підставі ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-УІІ у розмірі 60% від суми заробітної плати. За результатами перерахунку, основний розмірі пенсії становить 44760,17 грн (74600,28 х 60%). Однак, враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.07.2021 у розмірі 1854 грн, максимальний розмір пенсії позивача за вислугу років, станом на 01.08.2021, становить 18540 грн. Розмір пенсії, яку отримує позивач за вислугу років, станом на 01.08.2021, становить 23122,56 грн. Оскільки розмір пенсії після виконання рішення суду значно зменшується, проводити такий перерахунок недоцільно. Також, відповідач наголосив, що пенсію обчислено на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та вплачується відповідно до чинного законодавства (а.с.35).

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду у Київській області про відмови у перерахунку пенсії за вислугою років у розмірі 86% грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що нова редакція статті 50-1 Закону №1789-ХІІ суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами (Законами №76-VІІІ та №213-VІІІ). Позивач перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ із розрахунку 86% заробітної плати, призначену на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.07.2016 у справі № 754/4696/16-а. За висновками суду першої інстанції, при перерахунку пенсії позивача має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. приймаючи до уваги те, що, на момент прийняття рішення у цій справі, виплата пенсії позивачеві здійснюється з урахуванням постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2016, яка набрала законної сили, без обмеження її максимального розміру у розмірі 86% від розміру його місячної заробітної плати, а тому, немає підстав для перегляду обставин, які вже були предметом судового розгляду у справах, тому зважаючи на недопущення погіршення стану позивача, який існував до звернення до суду із даним позовом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Натомість, апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального права щодо відсотка заробітної плати, встановленого наразі законодавством, який враховується для виплати/перерахунку пенсії, а також, з порушенням приписів чинного законодавства, дійшов висновку про незастосування максимального розміру пенсії.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Перш за все, колегія суддів звертає увагу на те, що у даному випадку, позивачу було вже здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення суду у справі № 320/12394/20, тобто, у даній справі відсутній спір щодо права позивача на перерахунок його пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, водночас, спірним є зменшення пенсійним органом відсотку такого забезпечення, з якого призначається/перераховується пенсія - з 86% на 60%, а також, застосування/незастосування максимального розміру пенсії.

Спірним за доводами апеляційної скарги, є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, у редакції, чинній до 01 жовтня 2011 року, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI у статтю 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII у статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70». Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII у статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60».

За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01 січня 2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Водночас, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

З набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно із частиною двадцятою цієї статті, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

До правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами. Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

Тож, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ.

Отже, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ у частині перерахунку пенсії втратила чинність. З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

За змістом статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (який набрав чинності 01 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції. При цьому, абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Так, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром. Пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас, з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ.

На спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Слід звернути увагу на правову позицію, висловлену Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року у справі № 580/5962/20.

У частині висновків суду про те, що виплата пенсії позивачеві здійснюється з урахуванням постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26.12.2016, яка набрала законної сили, без обмеження її максимального розміру у розмірі 86% від розміру його місячної заробітної плати, а тому, немає підстав для перегляду обставин, які вже були предметом судового розгляду у справах, колегія суддів вважає, що у даному випадку, такі висновки суду є помилковими, позаяк, наразі між сторонами виникли нові правовідносини, які стосуються перерахунку пенсії позивача за новою довідкою про збільшення заробітної плати, що не було предметом спору у справі про призначення пенсії, а також, рішення суду не може встановлювати на невизначений термін (безстроково) елементи/складові пенсійного забезпечення у разі змін у законодавстві або умов її виплати (збільшення заробітної плати, що є підставою для перерахунку пенсії).

Щодо аргументів суду першої інстанції про недопущення погіршення стану позивача, який існував до звернення до суду із даним позовом, колегія суддів наголошує на тому, що розмір вже існуючої пенсії позивача внаслідок здійснення нового перерахунку, і так не може бути зменшено у силу норм законодавства.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 31.05.2022 у справі № 500/3097/21, яка є релевантною до спірних у цій справі питань.

Тож, позовні вимоги не підлягають задоволенню, за наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції згідно норм ст. 315 та 317 КАС України.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 р. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко