Справа № 380/25060/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/25060/21 пров. № А/857/8155/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу ОСОБА_2 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Желік О.М.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2021 року приватний нотаріус Львівського нотаріального округу ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 502/6 від 03 грудня 2021 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 листопада 2021 року відповідач звернувся до неї із листом, в якому у зв`язку із надходженням скарги гр. ОСОБА_1 просив до 03 грудня 2021 року надати обгрунтовані пояснення та копії документів, що мають відношення до справи. Вказує, що у відповідь на даний лист у поясненнях від 01 грудня 2021 року зазначила, що відомості щодо нотаріальний дій, які вчиняв нотаріус, становлять нотаріальну таємницю, крім того, ОСОБА_1 ніколи не зверталась до неї за вчиненням нотаріальних дій. Однак, 03 грудня 2021 року відповідачем у зв`язку із ненаданням пояснень та копій документів на виконання листа від 29 листопада 2021 року прийнято наказ № 502/6 «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2», яким тимчасово зупинено її нотаріальну діяльність до усунення цієї обставини. Вважає вимогу відповідача, викладену у листі від 29 листопада 2021 року, незаконною, оскільки витребовувана відповідачем інформація становить нотаріальну таємницю, вимоги щодо поширення якої не передбачають надання такої інформації за запитами органів Міністерства юстиції України. Стверджує, що в переліку органів, зазначених у частині восьмій статті 8 Закону України «Про нотаріат» не включені органи Міністерства юстиції. Звертає увагу на те, що ні звернення Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 29 листопада 2021 року, ні скарга ОСОБА_1 не містить запиту щодо надання інформації про копії документів чи витягів з них, а також пояснення нотаріуса з питань, що стосуються регулювання організації нотаріальної діяльності. Зазначає, що ст. 8 Закону України «Про нотаріат» не передбачає повноваження органів Міністерства юстиції витребовувати від приватних нотаріусів копії документів, витяги з них, а також пояснення нотаріусів з питань дотримання правил нотаріального діловодства та з питань організації нотаріальної діяльності без документального оформлення факту проведення перевірки або витребувати такі документи та пояснення під час розгляду звернень третіх осіб у питаннях приватних майнових спорів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у зв`язку із ненаданням приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 пояснень та копій документів на виконання листа Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 29 листопада 2021 року № 6926/745/0/06-09, відповідачем в межах компетенції правомірно тимчасово зупинено з 08 грудня 2021 року нотаріальну діяльність позивача до усунення цієї обставини. Суд першої інстанції вважав помилковим твердження позивача, що інформація та документи, запитувані Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, складають нотаріальну таємницю, вимоги щодо поширення якої не передбачають надання такої інформації за запитами органів Міністерства юстиції України. Посилання позивача на те, що при проведенні перевірки відповідачем не було утворено комісію відхилене судом першої інстанції, оскільки п. 19 Порядку № 357/5 передбачає утворення комісії лише для проведення планових та позапланових комплексних перевірок, а не перевірок за зверненнями фізичних та юридичних осіб, що є відмінними за своєю суттю та призначенням.

Не погодившись з прийнятим рішенням, приватний нотаріус Львівського нотаріального округу ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що вимога відповідача, викладена в листі № 6926/745/0/06-09 від 29 листопада 2022 року не відповідає вимогам закону, оскільки згідно із Законом України «Про нотаріат», вимога про надання нотаріусом документів для перевірки скарги громадянина може бути сформована виключно в межах призначеної позапланової перевірки та особами, які уповноважені проводити таку перевірку. Вважає, що оскільки перевірка її діяльності не призначалась у встановленому законодавством порядку, заступник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) І. Титла не мав повноважень на скерування вимоги згідно листа від 29 листопада 2021 року, внаслідок чого у неї не виникало обов`язку виконувати такі вимоги. Покликаючись на практику Верховного Суду, вказує, що перевірка діяльності нотаріуса за зверненнями фізичних і юридичних осіб відноситься до позапланової, а тому при здійснення перевірки нотаріальної діяльності за зверненнями громадян застосовується алгоритм дій, передбачений для позапланової перевірки. Зазначає, що надання всіх наявних у неї документів з приводу договору дарування від 11 листопада 2010 року року було б порушенням нотаріальної таємниці, яка охороняється ст. 8 Закону України «Про нотаріат», а відповідач не відноситься до тих суб`єктів, які мають право на доступ до нотаріальної таємниці.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що твердження позивача щодо можливості реалізації міжрегіональним управлінням повноважень у сфері нотаріату виключно шляхом проведення перевірок не відповідає дійсності. Вказує, що відповідно до правової позиції, викладеної в рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 січня 2019 року у справі 826/3073/18, залишеному без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року, комісія утворюється лише для проведення планових та позапланових комплексних перевірок, а не перевірок за зверненнями фізичних та юридичних осіб, що є відмінними за своєю суттю та призначенням. Звертає увагу на те, що внаслідок протиправних дій позивача порушено конституційне право гр. ОСОБА_1 на отримання обгрунтованої відповіді у встановлений законом строк.

Представником позивача подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якому вказано, що доводи відповідача про необхідність врахування при розгляді справи судових рішень судів першої та апеляційної інстанції у справі № 826/3073/18 не грунтуються на нормах закону, оскільки відповідно до положень КАС України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» формування «правових позицій» віднесено виключно до компетенції судів касаційної інстанції. Вказує, що у даному випадку повинен застосовуватись Порядок № 357/5, згідно з яким перевірка за зверненнями фізичних і юридичних осіб відноситься до позапланової, а тому при здійсненні перевірки нотаріальної діяльності за зверненнями громадян застосовується алгоритм дій, передбачений для позапланової перевірки. Крім того, зупинення нотаріальної діяльності за ненадання запитуваної управлінням юстиції інформації можливе лише за наслідками позапланової перевірки, яка проводиться комісією і при умові складення такою комісією акту за результатами позапланової перевірки.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 21 січня 2008 року Міністерством юстиції України видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 6714, на підставі якого позивачем здійснювалась нотаріальна діяльність у межах Львівського міського нотаріального округу.

26 листопада 2021 року на адресу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надійшла скарга громадянки ОСОБА_3 щодо дій приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, у якій просила провести перевірку правомірності дій приватного нотаріуса ОСОБА_2 щодо виділення в натурі у власність індивідуально визначені об`єкти нерухомого майна в ј частині будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 (а.с.6-7).

Листом від 29 листопада 2021 року № 6926/745/0/06-09 Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) в порядку ст. 5, 8 Закону України «Про нотаріат» звернулось до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з вимогою надати обґрунтовані пояснення та копії документів, що мають відношення до справи до 03 грудня 2021 року. До вищенаведеного листа долучено копію скарги громадянки ОСОБА_3 щодо дій приватного нотаріуса (а.с.5).

01 грудня 2021 року позивач надала відповідачу відповідь, у якій зазначила, що громадянка ОСОБА_3 ніколи не зверталася до неї за вчиненням нотаріальних дій і не вчиняла у неї жодних нотаріальних дій. Вказала, що відомості щодо нотаріальних дій, які вчинив нотаріус складають нотаріальну таємницю. Довідки про вчиненні нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії або у разі судового розгляду справи на письмову вимогу суду (а.с.8).

Наказом Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 03 грудня 2021 року № 402/6 у зв`язку із ненаданням позивачем пояснень та копій документів на виконання вимог листа відповідача від 29 листопада 2021 року № 6926/745/0/06-09, керуючись частиною 1 статті 29-1 та статтею 29-2 Закону України «Про нотаріат», відповідно до підпункту 4.34 пункту 4 Положення про міжрегіональні управління юстиції Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року № 1707/5 (із змінами), тимчасово зупинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 з 08 грудня 2021 року до усунення цієї обставини (а.с.9).

Листом від 06 грудня 2021 року № 7113/745/0/06-09 відповідач надіслав позивачу наказ від 03 грудня 2021 року № 502/6.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до абз. 2 ст. 2-1 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-XII (далі - Закон № 3425-XII) контроль за організацією нотаріату України, перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів та виконання ними правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України та його територіальними органами.

Статтею 5 Закону № 3425-XII передбачено, зокрема, обов`язок нотаріуса надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, його територіальних органів при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства.

Згідно із ч. 1, 7, 8 ст. 8 Закону № 3425-XII нотаріальна таємниця - сукупність відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса заінтересованої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обов`язки тощо.

Довідки про вчинені нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. У разі смерті особи чи визнання її померлою такі довідки видаються спадкоємцям померлого. У разі визнання особи безвісно відсутньою опікун, призначений для охорони майна безвісно відсутнього, має право отримувати довідки про вчинені нотаріальні дії, якщо це необхідно для збереження майна, над яким встановлена опіка.

Довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу, а також на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця, приватного виконавця за виконавчим провадженням з обов`язковим зазначенням номера виконавчого провадження та реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснюється виконавче провадження Національному агентству з питань запобігання корупції на його письмовий запит, здійснений з метою виконання повноважень, визначених Законом України «Про запобігання корупції».

Частиною 12 статті 8 Закону № 3425-XII визначено, що на вимогу Міністерства юстиції України та його територіальних органів з метою регулювання організації нотаріальної діяльності нотаріуси видають підписані ними копії документів та витяги з них, а також пояснення нотаріусів у строк, встановлений цими органами.

Відповідно до п. 4, 6 частини 1 статті 29-1 Закону № 3425-XII нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється, зокрема, у разі необґрунтованої відмови приватного нотаріуса від надання Міністерству юстиції України, його територіальному органу в порядку, передбаченому цим Законом, документів для перевірки організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства - до усунення цієї обставини; у разі ненадання інформації приватним нотаріусом органам та особам, зазначеним у частинах п`ятій- восьмій, десятій статті 8 цього Закону, - до усунення цієї обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону № 3425-XII порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.

Механізм здійснення Міністерством юстиції України, територіальним органом Міністерства юстиції перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства визначає Порядок проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 357/5 від 17 лютого 2014 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 лютого 2014 року за № 298/25075 (далі - Порядок № 357/5).

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 3 Порядку № Порядок № 357/5 Основними завданнями перевірки є:

перевірка організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, у тому числі дотримання вимог до робочого місця (контори) приватного нотаріуса (далі - робоче місце), страхування цивільно-правової відповідальності, наявності осіб, що працюють на умовах цивільно-правових чи трудових договорів, умов зберігання архіву, печаток, штампів, спеціальних бланків нотаріальних документів тощо;

перевірка дотримання державними і приватними нотаріусами правил ведення нотаріального діловодства, правильності формування документів у справи, наявність та відповідність вимогам законодавства документів (у випадках, передбачених законодавством, - копій документів), які необхідні для вчинення нотаріальних дій та долучені до примірника нотаріально оформленого документа, документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявність на документах необхідних реквізитів (печаток, підписів, реєстрових номерів, дати тощо).

Пунктом 5 Порядку № 357/5 передбачено, що проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом комплексної перевірки, не допускається, крім перевірки за зверненнями громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, територіального органу Міністерства юстиції.

Відповідно до п. 14 Порядку № 357/5 перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, територіального органу Міністерства юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса.

Згідно п. 19. Порядку № 357/5 для проведення перевірки утворюється комісія. Персональний склад комісії, її голова, термін проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса затверджуються наказом відповідно Міністерства юстиції чи територіального органу Міністерства юстиції. Голова комісії організовує та координує діяльність членів комісії, розподіляє між ними конкретні завдання та повідомляє про час проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса. Наказ підтверджує повноваження членів комісії на проведення перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса у термін, зазначений у наказі.

Наказом Міністерства юстиції України № 1707/5 від 23 червня 2011 року, затверджено Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України (далі - Положення № 1707/5). Пунктом 3 Положення № 1707/5 одним із основних завдань міжрегіонального управління визначено забезпечення роботи нотаріату.

Відповідно до п. 4.28 Положення № 1707/5 Міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує роботу установ нотаріату, перевіряє їх діяльність і вживає заходів до її поліпшення, здійснює керівництво державними нотаріальними конторами та перевірку організації нотаріальної діяльності державних, приватних нотаріусів та уповноважених на це посадових осіб органу місцевого самоврядування (далі - уповноважені особи), контролює дотримання нотаріусами, уповноваженими особами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства.

Відповідно до п. 4.34 Положення № 1707/5 міжрегіональне управління відповідно до покладених на нього завдань зупиняє, припиняє діяльність нотаріусів, готує обґрунтовані подання на розгляд Мін`юсту щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою прийняття наказу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 03 грудня 2021 року № 402/6 стало ненадання позивачем пояснень та копій документів на виконання вимог листа відповідача від 29 листопада 2021 року № 6926/745/0/06-09.

Стосовно висновку суду першої інстанції про правомірность вимоги відповідача, викладеної у листі від 29 листопада 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

Із листа від 29 листопада 2021 року № 6926/745/0/06-09 слідує, що у зв`язку із надходженням звернення гр. ОСОБА_1 , відповідно до ст. 5, 8 Закону України «Про нотаріат» Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) просило надати обґрунтовані пояснення та копії документів, що мають відношення до справи до 03 грудня 2021 року. До вищенаведеного листа долучено копію скарги громадянки ОСОБА_3 щодо дій приватного нотаріуса (а.с.5).

У скарзі на дії приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 гр. ОСОБА_3 просила відповідача провести перевірку правомірності дій приватного нотаріуса ОСОБА_2 щодо виділення в натурі у власність індивідуально визначені об`єкти нерухомого майна в ј частині будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 (а.с.6-7).

Таким чином, у листі від 29 листопада 2021 року відповідач фактично просить позивача надати пояснення та копії документів, що стосуються вчинення нотаріальних дій приватним виконавцем ОСОБА_2 щодо посвідчення 11 грудня 2010 року Договору дарування, сторонами якого були ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Колегія суддів зазначає, що вищевказана вимога не відповідає положенням ст. 5 та 8 Закону № 3425-XII, на які посилається відповідач у листі від 29 листопада 2021 року, оскільки статтею 5 Закону № 3425-XII передбачено обов`язок нотаріуса надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції України, його територіальних органів лише при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства.

Аналіз ст. 8 Закону № 3425-XII дає підстави для висновку про те, що на вимогу Міністерства юстиції України та його територіальних органів нотаріуси надають пояснення та копії документів, однак такі пояснення та копії документів можуть витребовуватись виключно із метою регулювання організації нотаріальної діяльності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з частинами 7 і 8 статті 8 Закону № 3425-XII інформація про вчинені нотаріальні дії може надаватись лише таким суб`єктам: учасникам нотаріальних дій чи їхнім спадкоємцям; опікунам спадкового майна; суду; органам прокуратури; органам, що здіснюють оперативно-розшукову діяльність; державним та приватним виконавцям.

При цьому ні Міністерство юстиції, ні міжрегіональні управління Міністерства юстиції не входять в перелік суб`єктів, які мають право на отримання від нотаріуса пояснень та документів, які стосуються вчинення нотаріальних дій.

Як зазначено, више, згідно з частиною 12 статті 8 Закону № 3425-XII на вимогу Міністерства юстиції України та його територіальних органів з метою регулювання організації нотаріальної діяльності нотаріуси видають підписані ними копії документів та витяги з них, а також пояснення нотаріусів у строк, встановлений цими органами.

Колегія суддів зазначає, що перевірка діяльності нотаріуса в розумінні Порядку № 357/5 може здійснюватись Міністерством юстиції чи його територіальними органами виключно з таких питань: організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, у тому числі дотримання вимог до робочого місця (контори) приватного нотаріуса (далі - робоче місце), страхування цивільно-правової відповідальності, наявності осіб, що працюють на умовах цивільно-правових чи трудових договорів, умов зберігання архіву, печаток, штампів, спеціальних бланків нотаріальних документів тощо; перевірка дотримання державними і приватними нотаріусами правил ведення нотаріального діловодства, яка включає правильність формування документів у справи, наявність та відповідність вимогам законодавства документів (у випадках, передбачених законодавством, - копій документів), які необхідні для вчинення нотаріальних дій та долучені до примірника нотаріально оформленого документа, документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявність на документах необхідних реквізитів (печаток, підписів, реєстрових номерів, дати тощо).

Таким чином, колегія суддів вважає правомірною відмову позивача від 01 грудня 2021 року щодо надання пояснень та копій документів на скаргу ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_3 не була ні стороною договору дарування від 11 грудня 2010 року, ні представником сторони цього договору. Крім того, така вимога пред`явлена не з метою регулювання організації нотаріальної діяльності, оскільки не узгоджується із положеннями Порядку № 357/5.

Колегія суддів вважає, що відповідачем порушено процедуру розгляду заяви фізичної особи щодо перевірки діяльності приватного нотаріуса з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1-4 ст. 33 Закону № 3425-XII Міністерство юстиції України, його територіальні органи проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки за зверненням фізичної чи юридичної особи в межах предмета звернення та відповідно до повноважень Міністерства юстиції України, його територіальних органів.

Перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, крім повторних перевірок, передбачених цим Законом, проводиться не частіше одного разу на два роки виключно на робочому місці (у конторі) приватного нотаріуса з обов`язковим повідомленням його про проведення такої перевірки за 10 днів.

Приватний нотаріус зобов`язаний надавати посадовим особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості і документи щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.

У разі виявлення під час перевірки порушень в організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, порядку вчинення нотаріальних дій або неодноразових порушень правил нотаріального діловодства Міністерство юстиції України, його територіальний орган, які проводили перевірку, можуть зупинити або припинити нотаріальну діяльність приватного нотаріуса з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Проаналізувавши вищевказані норми, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимога про надання нотаріусом документів для перевірки скарги громадянина може бути сформована виключно в межах призначеної перевірки діяльності приватного нотаріуса.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 2 Порядку № 357/5 перевірка - планова або позапланова перевірка, під час якої перевіряється робота державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса за відповідний період;

позапланова перевірка - не запланована Міністерством юстиції, головним управлінням юстиції комплексна, цільова або контрольна перевірка організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства, а також перевірка за зверненнями фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 14 Порядку № 357/5 перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, територіального органу Міністерства юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса.

Із вищенаведеного слідує, що за зверненнями фізичних і юридичних осіб перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання приватним нотаріусом порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ним правил нотаріального діловодства повинна здійснюватись виключно у формі позапланової перевірки, у межах предмету звернення та повноважень Міністерства юстиції, територіального органу Міністерства юстиції.

Перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб є різновидом позапланової перевірки, а тому її призначення, проведення та оформлення її результатів повинні відбуватись згідно правил, які регулюють порядок проведення позапланових перевірок.

Висновок суду першої інстанції про те, що перевірка за зверненнями фізичних і юридичних осіб є окремим видом перевірок є помилковим, оскільки пунктом 2 Порядку № 357/5 передбачено лише два види перевірок: планову і позапланову.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 червня 2020 року у справі № 580/481/19, від 29 січня 2020 року у справі № 826/4534/17, від 21 квітня 2021 року у справі № 640/7645/20.

Таким чином, у даному випадку зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса за ненадання запитуваної управлінням юстиції інформації можливе лише за наслідками позапланової перевірки, яка проводиться комісією і при умові складання такою комісією акту за результатами позапланової перевірки.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази проведення відповідачем позапланової перевірки діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_2 за зверненням фізичної особи ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції вважає, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного наказу про зупинення нотаріальної діяльності.

Із матеріалів справи слідує, що оскаржуваний наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 03 грудня 2021 року № 402/6 прийнятий відповідно до частини 1 статті 29-1 та статті 29-2 Закону України «Про нотаріат», підпункту 4.34 пункту 4 Положення № 1707/5 (а.с.9).

Проте, колегія суддів вважає, що посилання в оскаржуваному наказі на частину 1 статті 29-1 Закону № 3425-XII є необгрунтованим, оскільки відповідачем не зазначено конкретного пункту частини частини 1 статті 29-1 Закону № 3425-XII, на підставі якого тимчасово зупинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач покликається на пункти 4 і 6 статті 29-1 Закону № 3425-XII, згідно з якими, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється, зокрема, у разі необґрунтованої відмови приватного нотаріуса від надання Міністерству юстиції України, його територіальному органу в порядку, передбаченому цим Законом, документів для перевірки організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства - до усунення цієї обставини; у разі ненадання інформації приватним нотаріусом органам та особам, зазначеним у частинах п`ятій- восьмій, десятій статті 8 цього Закону, - до усунення цієї обставини.

Проте, суд апеляційної інстанції вказує, що жоден із цих пунктів не може застосовуватись до спірних правовідносин з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 6 статті 29-1 Закону № 3425-XII, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється у разі ненадання інформації приватним нотаріусом органам та особам, зазначеним у частинах п`ятій- восьмій, десятій статті 8 цього Закону, - до усунення цієї обставини.

Частини п`ятій- восьма, десята статті 8 Закону № 3425-XII містять перелік органів та осіб, яким може бути надана інформація, що містить нотаріальну таємницю. Однак, у переліку, визначеному саме цими частинами, територіальний орган Міністерства юстиції відсутній.

Таким чином, відсутні підстави для зупинення приватної нотаріальної діяльності відповідно до пункту 6 статті 29-1 Закону № 3425-XII у разі ненадання інформації приватним нотаріусом територіальному органу Міністерства юстиції.

Підставою для тимчасового зупинення діяльності приватного нотаріуса згідно з пунктом 4 статті статті 29-1 Закону № 3425-XII є виключно необґрунтована відмова приватного нотаріуса від надання Міністерству юстиції України, його територіальному органу в порядку, передбаченому цим Законом, документів для перевірки організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства.

Оскільки, як зазначено вище, територіальним органом Мінстерства юстиції не витребовувались документи для перевірки організації нотаріальної діяльності та виконання правил нотаріального діловодства, таке витребування здійснювалось не в межах позапланової

Перевірки, тому у відповідача були відсутні підстави для зупинення нотаріальної діяльності позивача на підставі пункту 4 статті статті 29-1 Закону № 3425-XII.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 502/6 від 03 грудня 2021 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2» є протиправним, оскільки він прийнятий за наслідками неправомірної вимоги відповідача про надання пояснень та копій документів, а також із порушенням процедури проведення позапланової перевірки, встановленої Порядком № 357/5.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у справі № 380/25060/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) № 502/6 від 03 грудня 2021 року «Про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 09 серпня 2022 року.