Справа № 240/11562/22
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Пархоменка до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
У червні 2022 року Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Пархоменка (далі позивач, ПСП ім. Пархоменка) звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Житомирській області) про виключення з реєстру платників єдиного податку, зобов`язання поновити його як платника єдиного податку четвертої групи та включити до реєстру платників єдиного податку.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства у відповідача були відсутні підстави для виключення ПСП ім. Пархоменка з реєстру платників єдиного податку з 01 січня 2022 року, оскільки ним виконано умови підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи на 2022 рік.
Ухвалою суду від 27 червня 2022 року позов прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з наданням відповідачу строку для подання відзиву на позов.
22 липня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що обов`язковою умовою для сільськогосподарських товаровиробників та щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку є подання до 20 лютого поточного року звітності, яка передбачена підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України. Оскільки позивач у встановлений термін не подав загальну податкову декларацію з єдиного податку, його виключено з реєстру платників єдиного податку 4 групи на 2022 рік.
Ухвалою суду від 27 липня 2022 року задоволено клопотання ГУ ДПС у Житомирській області про розгляд справи у судовому засіданні.
Суд установив, що ПСП ім. Пархоменка займається вирощуванням сільськогосподарських культур і до 25 травня 2022 року було зареєстроване як платник єдиного податку 4 групи.
Для підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи 04 лютого 2022 року позивач направив до ГУ ДПС у Житомирський області (Любарська ДПІ) такі документи:
При подачі податкової декларації помилково не було проставлено відмітку напроти слова «загальна».
19 травня 2022 року ГУ ДПС у Житомирській області прийняло рішення №5179/6/06-30-18-07 про виключення ПСП ім. Пархоменка з реєстру платників єдиного податку 4 групи.
Не погоджуючись з таким рішенням контролюючого органу, позивач звернувся з цим позовом до суду.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.
02 серпня 2022 року на електронну адресу суду надійшла копія клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.
За результатами вивчення такого документа суд уважає за необхідне зазначити таке.
За приписами абзацами 23, 24 підпункту 15.17 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).
У газеті «Голос України» (№168 (7668) від 04 вересня 2021 року) опубліковано оголошення Вищої ради правосуддя про створення та забезпечення функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС): «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку. Зокрема, вводяться в дію процедури реєстрації, автентифікації та доступу осіб до функціонуючих підсистем (модулів) ЄСІТС (електронний кабінет). Зазначені дії вчиняються з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС у порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі Положення), та нормами процесуального законодавства, що регулюють порядок вчинення таких дій після початку функціонування відповідних підсистем (модулів) ЄСІТС.
Названим Положенням визначений порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).
Так, за приписами пункту 58 розділу ІV «Перехідні положення» Положення підсистеми (модулі) ЄСІТС, вказані в розділі III цього Положення, починають функціонувати через 30 днів із дня опублікування Вищою радою правосуддя в газеті «Голос України» та на вебпорталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля).
До початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС процесуальні та інші документи можуть подаватися до суду в електронній формі з використанням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом. До початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС суд надсилає документи у справах або на офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (пункт 59 Положенням).
Аналіз наведених норм, дає підстави для висновку, що з 05 жовтня 2021 року процесуальні та інші документи можуть подаватися до суду не лише через підсистему «Електронний суд», а й в електронній формі, з використанням офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти, з якої надійшли документи, за умови їхнього засвідчення кваліфікованим електронним підписом.
Однак, клопотання ГУ ДПС у Житомирській області, яке надійшло на електронну адресу суду, не засвідчене кваліфікаційним електронним підписом.
Згідно із частиною 7 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 8 цієї правової норми процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).
Стаття 167 Кодексу адміністративного судочинства України визначає загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.
Частиною 1 цієї правової норми встановлено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Відповідно до частини 9 та 10 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).
Приписами частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
З огляду на викладене, оскільки клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не скріплено електронним підписом та подано без надання доказів надсилання його копії позивачу листом з описом вкладення, воно не може бути прийнято до розгляду і підлягає поверненню особі, яка його подала без розгляду.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 04 листопада 2021 року у справі №П/9901/252/19.
Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно частини 9 цієї правової норми, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відтак, 03 серпня 2022 року суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі ПК України) відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01 січня 2011 року врегульовано положеннями Податкового кодексу України.
Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.
Відповідно до підпункту 5 пункту 299.10 статті 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 ПК України, платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:
- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);
- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);
- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;
- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.
У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Наведеними правовими нормами визначений вичерпний перелік підстав для анулювання статусу платника єдиного податку 4 групи шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі неподання податкової звітності, передбаченої підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
Суд зауважує, що Податковий кодекс України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку (пункт 299.10 статті 299 ПК України) або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи (пункт 291.5 статті 291 ПК України), але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у підпункті 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України не може бути або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.
Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи платником податку були вчинені дії по направленню контролюючому органу пакету документів, передбаченого підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України в межах строку, встановленого цією нормою, однак без зазначення однієї з характеристик такого пакету. Ця помилка виправлена позивачем 28 квітня 2022 року шляхом подання декларації із зазначенням всіх її характеристик.
Отже, вимоги ПК України виконані позивачем, а відповідач не навів положення ПК України, які б передбачали право контролюючого органу на прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку у зв`язку з несвоєчасним поданням звітності, зазначеної у підпункті 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 січня 2019 року у справі №814/1394/15.
Додатково суд зауважує, що наслідки несвоєчасного подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності визначені статтею 120 ПК України та тягнуть за собою накладення штрафу у визначених законом розмірах.
Надаючи правову оцінку способу захисту порушеного права позивача, суд зауважує на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд, про що неодноразово вказано у постановах Верховного Суду
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
У світлі обставин цієї справи судом установлено, що рішення про анулювання реєстрації позивача платником єдиного податку 4 групи є протиправним.
Інші варіанти правомірної поведінки за обставин, що склалися на момент вчинення оспорюваних дій, окрім, як поновити правовий статус позивача платника єдиного податку 4 групи, у відповідача відсутні.
Тобто, згідно процесуального закону і встановлених фактичних обставин, суд може зобов`язати відповідача вчинити конкретні дії для захисту прав позивача.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб: визнання рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 19 травня 2022 року №5179/6/06-30-18-07 про виключення ПСП ім. Пархоменка з реєстру платників єдиного податку 4 групи протиправним та зобов`язання ГУ ДПС у Житомирській області поновити реєстрацію ПСП ім. Пархоменка як платника єдиного податку 4 групи на 2022 рік та включити до реєстру платників єдиного податку.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05 березня 2019 року у справі №822/1676/18, від 05 лютого 2019 року у справі №80, викладеною у постановах від 06 лютого 2018 року у справі №816/543/17, від 05 березня 2019 року у справі №822/1676/18, від 12 квітня 2019 року у справі №2240/2504/18, від 27 червня 2019 року у справі №806/1086/17.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-ІV у редакції на момент звернення позивача до суду за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позову, що розглядає суд, є спором немайнового характеру, який містить одну основну позову вимогу та одну вимогу похідного характеру, за заявлення якої судовий збір оплаті не підлягає, а тому судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2481,00 грн.
При зверненні до суду з позовом ПСП ім. Пархоменка сплачено судовий збір у розмірі 4962,00 грн.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі, що підлягав сплаті, а саме 2481,00 грн.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Пархоменка задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 19 травня 2022 року №5179/6/06-30-18-07 про виключення Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Пархоменка з реєстру платників єдиного податку 4 групи.
Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області поновити реєстрацію Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Пархоменка як платника єдиного податку 4 групи на 2022 рік та включити до реєстру платників єдиного податку.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Пархоменка сплачений судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис