Справа № 580/3195/22
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року справа № 580/3195/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглядаючи в залі суду в підготовчому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

5.07.2022 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (18028, м.Черкаси, просп.Хіміків, буд.50; ) (далі відповідач) про зобов`язання зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках, відкритих на ім`я позивача, накладений постановою від 29.09.2020 ВП №56705541 про арешт коштів боржника.

Позов обґрунтований тим, що зазначеною вище постановою відповідач наклав арешт на кошти позивача. Постановою від 27.11.2020 виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Строк повторної подачі виконавчого документа сплив 28.02.2021. На дату звернення до суду стягувач у встановлені законом строки повторно не пред`явив виконавчий документ до виконання. Тому позивач звернувся заявою до відповідача з проханням зняти арешт з належних йому коштів. Листом від 06.07.2022 відповідач відмовив у задоволенні заяви за відсутності правових підстав. Постанову від 29.09.2020 не отримував, про її винесення дізнався 20.06.2022 із розділу «Виконавчі провадження» на порталі «Дія» після встановлення мобільного застосунку. Стверджує, що про порушення своїх прав дізнався 14.07.2022 отримав відмову відповідача.

Ухвалою від 01.08.2022 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження, призначив підготовче засідання на 08 серпня 2022 року о 12 год. 00 хв та задовольнив клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності.

08.08.2022 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті правилами письмового провадження на 11.08.2022 об 11год.00хв. Вказану ухвалу відповідач отримав 08.08.2022, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

11.08.2022 відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позовної заяви повністю. Зазначив, що згідно зі ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У відповідача відсутні правові підстави для припинення арешту коштів боржника.

Того ж дня відповідач подав до суду клопотання (вх.№23568/22), в якому просив розглянути справу без його участі. Тому суд дійшов висновку продовжити судовий розгляд справи у порядку письмового провадження.

Всі подані сторонами документи долучені до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши заявлені доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

11.07.2011 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №27639558.

01.08.2011 винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 22102,18 грн.

23.06.2018 виконавче провадження №27639558 завершено згідно п.9, ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме повним фактичним виконанням рішення.

Постановою від 23.06.2018 про закінчення виконавчого провадження №27639558 виконавчий збір та витрати виконавчого провадження були виділені в окремі провадження.

04.07.2018 постановою головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Василюк Ю.О. відкрито виконавче провадження №56705541 на підставі постанови від 14.06.2011 №2-721-2011 Соснівського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про стягнення з позивача (боржника) виконавчого збору в сумі 22102,18 грн.

Із автоматизованої системи Черкаського окружного адміністративного суду «Діловодство» суд установив, що на розгляді вказаного суду знаходилася адміністративна справа №2340/3198/18 за позовом ОСОБА_1 до Соснівського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови від 01.08.2011 про стягнення виконавчого збору у сумі 22102,18 грн у виконавчому провадженні №27639558 та постанови від 04.07.2018 про відкриття виконавчого провадження №56705541.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 13.12.2018, у задоволенні позову відмовлено повністю.

29.09.2020 постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

27.11.2020 державний виконавець керуючись п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника не виявлено майно, на яке може бути звернено стягнення.

27.06.2022 представник позивача Миронова Т.С. звернулася листом до відповідача, в якому просила зняти арешт, накладений постановою від 29.09.2022 ВП №56705541, з грошових коштів, що містяться на рахунках у банках та належать позивачу.

Відповідач листом від 06.07.2022 №32549 повідомив. На його виконанні перебувало виконавче провадження №56705541 про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 22102,18 грн. 29.11.2020 виконавче провадження завершено на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий збір в повному обсязі не сплачено. Тому відсутні правові підстави для припинення арешту коштів боржника.

Згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження №56705541 завершено.

Не погоджуючись з відмовою відповідача позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував таке.

Абзацом другим ст.19 Конституції України встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти в межах, порядку та спосіб, які визначені законом.

Згідно зі ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі ЗУ №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зазначені в ст.5 ЗУ №1404-VIII.

Зокрема, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЗУ №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з п.1 ч.3 ст.18 ЗУ №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 ЗУ №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з ч.4 ст.27 ЗУ №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 6. ст.27 ЗУ №1404-VIII у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Суд урахував, що виконавче провадження №56705541 відкрито щодо стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 22102,18грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 ЗУ №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Отже, накладення арешту виконавцем має відбуватися виключно щодо майна боржника.

Згідно з ч.3 ст.56 ЗУ №1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч.4 ст.56 ЗУ №1404-VIII копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Зазначеною вище постановою відповідача на грошові кошти позивача, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, накладено арешт.

Згідно з п.9 ч.1 ст.37 ЗУ №1404-VIII, на підставі якого відповідач виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Суд урахував, що відповідач повернув виконавчий документ стягувачу, керуючись п.9 ч.1 ст.37 ЗУ №1404-VIII.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.37 ЗУ №1404-VIII про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.12 ЗУ №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, строк пре`явлення виконавчого документа у ВП №56705541 не закінчився та відповідач має право повторно його пред`явити до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 2 ст.59 ЗУ №1404-VIII встановлено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Отже, закон покладає на виконавця обов`язок зняти арешт з коштів на рахунку боржника з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом. Надходження такого документа відповідачу - не підтверджено жодним доказом.

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу відповідач зазначив, що згідно з довідкою ГУ ДФС у Черкаській області та УПФУ інформація про отримання боржником доходів та пенсії відсутня. Відкриті рахунки в установах банків відсутні. Автотранспортних засобів не зареєстровано. У боржника за адресою: АДРЕСА_3 ,- ліквідного майна, належного йому на праві приватної власності, не виявлено. Заходи державного виконавця щодо виявлення іншого ліквідного майна боржника виявились безрезультатними. У боржника на праві приватної власності наявне нерухоме майно, але сума боргу не дозволяє звертати стягнення на вказане майно боржника.

Суд на виконання ч.5 ст.242 КАС України врахував висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 10 червня 2021 року справа №520/4794/2020. Аналізуючи норми 48, 52, 56, 59 ЗУ №1404-VIII, зазначив:

"...45. Статтею 48 Закону № 1404-VIII встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

46. Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частина перша).

47. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

48. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (частина друга).

49. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (частина четверта).

50. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

51. Відповідно до частини першої - четвертої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

52. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

53. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

54. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

55. Як вже зазначалось, для забезпечення реального виконання рішення виконавець може накладати арешт, зокрема, на відкриті банківські рахунки боржника.

56. Проте, статтею 52 Закону № 1404-VIII встановлено заборону для виконавця накладати арешт на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

57. Окрім того, законом визначено окремий порядок здійснення відрахувань з заробітної плати, встановлено відповідні заборони у відсотковому визначенні для таких стягнень.

58. Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. від 23 березня 2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках в Акціонерному товаристві "Прокредит Банк", Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк Аваль", Акціонерному товаристві "Креді Агріколь Банк", Акціонерному товаристві "УкрСиббанк", Акціонерному товаристві "Ощадбанк", Акціонерному товаристві "ОТП Банк", Акціонерному товаристві "Укргазбанк", Акціонерному товаристві "Укрексімбанк", Акціонерному товаристві "Пумб", Акціонерному товаристві "Альфа-Банк", Акціонерному товаристві "Сбербанк", Акціонерному товаристві "Правекс Банк", Публічному акціонерному товаристві "Промінвестбанк", а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови, та належать боржнику ОСОБА_1 .

59. При цьому, головний державний виконавець визначила банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

60. Здійснюючи виконання постанови головного державного виконавця від 23 березня 2020 року листом від 3 квітня 2020 року Акціонерне товариство "УкрСиббанк" повідомило про прийняття її до виконання, а також повідомило що для виконання постанови державного виконавця коштів на рахунку боржника недостатньо.

61. Тобто Акціонерне товариство "УкрСиббанк", визначивши статус рахунку НОМЕР_2 , вважало за можливе накласти арешт на грошові кошти, розміщені на ньому

62. На час виникнення спірних правовідносин - винесення оскаржуваної постанови від 23 березня 2020 року про арешт коштів боржника, головний державний виконавець Рубель І.В. діяла відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, стаття 48 якого встановлює право накладення арешту на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах.

63. Акціонерним товариством "УкрСиббанк" при прийнятті оскаржуваної постанови до виконання не було повідомлено відповідача про спеціальний режим рахунку НОМЕР_1, відкритого на ім`я ОСОБА_1, а також про заборону законом звернення стягнення на такий рахунок.

64. Позивач також не звертався до виконавчої служби з заявою про неможливість накладення арешту на його рахунок у зв`язку з отриманням заробітної плати, а також з проханням зняти такий арешт у зв`язку з цим.

65. Відповідно до частини другої - четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

66. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

67. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

68. Документальне підтвердження що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом відповідачу не було надано.

77. Так, керуючись статтею 70 Закону № 1404-VIII головним державним виконавцем 23 березня 2020 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача, яку направлено для виконання за місцем його роботи - до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанська промислова компанія". У цій постанові зазначено про необхідність здійснення відрахувань із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 20 відсотків.

78. Таким чином, висновок окружного суду про скасування оскаржуваної постанови від 23 березня 2020 року про накладення арешту в частині є помилковим.

79. Посилання у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду від 27 червня 2019 року (справа № 916/73/19), від 10 жовтня 2019 року (справа №916/1572/19) та від 17 січня 2020 року (справа № 340/1018/19, у яких, на думку відповідача, сформована усталена практика щодо розгляд справ про визнання протиправними рішень, дій державних виконавців щодо звернення стягнення та/або накладання арешту на рахунки, які використовуються для виплати заробітної плати та сплати похідних видатків, є помилковим оскільки у даних справах оскаржувалися постанови про накладення арешту на рахунок, з якого здійснюється виплата заробітної плати працівникам установи та сплата податків і зборів.

80. Верховний Суд вважає правомірною та обґрунтованою оскаржувану постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. від 23 березня 2020 року про арешт коштів боржника та, відповідно, відсутніми підстави для її скасування та задоволення позовних вимог.".

Отже, підставами для знаття арешту з коштів боржника або його частини є, зокрема отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено.

На дату вирішення спірних правовідносин відсутні належні, достовірні та допустимі докази отримання відповідачем вказаного вище документального підтвердження. Позивач не довів, що рахунки в банках, відкриті на його ім`я та на які відповідач наклав арешт, мають спеціальний режим використання або звернення стягнення на кошти, які знаходяться на цих рахунках заборонено законом.

Отже, відмовляючи листом від 06.07.2022 у припиненні арешту накладеного на кошти позивача відповідач діяв в межах, порядку та спосіб, передбачені законодавством.

Тому позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на резльтат вирішеного спору, відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (18028, м.Черкаси, просп.Хіміків, буд.50; ) про зняття арешту з грошових коштів, що містяться на рахунках, відкритих на його ім`я, накладений постановою від 29.09.2020 ВП №56705541 про арешт коштів боржника.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, виготовлене в повному обсязі та підписане 11.08.2022.