Справа № 260/2725/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 серпня 2022 рокум. Ужгород№ 260/2725/22

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Ващилін Р.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправними дії Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо зменшення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , визначеного на підставі довідки від 30.05. 2018 року за №ХР7642; 2) зобов`язати Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виготовити та направити нову довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2018 року, що враховується для перерахунку пенсії (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 року - 1100,00 грн., тарифний розряд за посадою - « 25», тарифний коефіцієнт - « 2,96»), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 та додатків №№ 23, 24 до наказу Міністра оборони України №90 від 01.03.2018 року «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України».

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку.

05 серпня 2022 року позивач подав до суду заяву, в якій вважає, що до спірних правовідносин не може бути застосований шестимісячний строк звернення, оскільки Верховний Суд неодноразово вказував на те, що питання виплати недоплаченої з вини держави пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком.

08 серпня 2022 року позивач подав до Закарпатського окружного адміністративного суду заяву про поновлення пропущеного з поважних причин строку звернення до суду, в якій заявляє, що про порушення своїх прав він дізнався 22 листопада 2021 року. Просив врахувати те, що з 12 березня 2020 року по 31 травня 2022 року на усій території України встановлено карантин, а тому всі процесуальні строки автоматично продовжуються. Окрім того, звернув увагу суд на те, що введення на території України воєнного стану також є поважною причиною для поновлення строку звернення.

Розглянувши подану позивачем заяву, суд зазначає наступне.

Спір в даній адміністративній справі виник з приводу протиправних, на думку позивача, дій суб`єкта владних повноважень - Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки при видачі в травні 2018 року довідки про розмір грошового забезпечення, а саме: невірного визначення тарифного розряду за посадою та відповідно розрахованого посадового окладу.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Конституційного Суду України.

Так, зокрема, рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року також визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996, Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980).

Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Нормами ч. 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод та законних інтересів.

При цьому суд зауважує, що "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення високої вірогідності того, що особа могла дізнатися про порушення своїх прав, зокрема, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року № 340/1019/19).

В позовній заяві позивач особи заявляє, що листом від 12.10.2018 №5008 Закарпатський обласний військовий комісаріат повідомив його про розмір встановленого йому посадового окладу "старший помічник начальника оперативного відділення штабу мотострілкової дивізії", що відповідає 21 тарифному розрядку.

П. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Тому суд вважає, що з наявної у розпорядженні позивача довідки Закарпатського обласного військового комісаріату №ХР7642 від 30.05.2018 він мав можливість з`ясувати встановлений йому тарифний коефіцієнт та розряд.

З долучених до позовної заяви матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 в 2018 - 2019 роках неодноразово звертався до Закарпатського обласного військового комісаріату із зверненням щодо перегляду правильності визначення розміру його посадового окладу на виконання наказу Міністерства оборони України №90 від 01.03.2018.

Так, з наданої копії листа-відповіді Закарпатського обласного військового комісаріату №5008 від 12.10.2018 вбачається, що позивача повідомлено про те, що займаній ним на час звільнення посаді "старшого помічника начальника відділення управління бригади (крім командного пункту)" відповідає 21 тарифний розряд та посадовий оклад 4650,00 грн.

В подальшому листом-відповіддю Закарпатського обласного військового комісаріату №3425 від 13.06.2019 ОСОБА_1 було повідомлено, що його пенсія розраховувалася з посади "старший помічник начальника оперативного відділення управління дивізії", що станом на 01 січня 2018 року відноситься до 21 тарифного розряду. Також роз`яснено, що відповідно до додатку 6 наказу Міністерства оборони від 01.03.2018 №90, посадовий оклад "старшого помічника начальника відділення управління бригади (крім командного пункту)" у розмірі 21 тарифного розряду становить 4650,00 грн.

Саме такий розмір посадового окладу, що відповідає посаді "старшого помічник начальника оперативного відділення штабу дивізії", зазначено в довідці Закарпатського обласного військового комісаріату №ХР7642 від 30.05.2018, виданій ОСОБА_1 .

Вказані докази спростовують твердження позивача про те, що він дізнався про порушення своїх прав тільки 22 листопада 2021 року з листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Більше того, з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовами щодо захисту своїх пенсійних прав, пов`язаних з перерахунком пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018.

Так, зокрема, в межах розгляду адміністративної справи №260/1196/19 (рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.02.2020) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області судом встановлено, що грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії з 01.01.2018 року складає 9090,00 гривень, а саме: посадовий оклад встановлено у розмірі 21 тарифного розряду - 4650,00 грн.; оклад за військовим званням (підполковник) - 1410,00 грн.; надбавка за вислугу років (25 років) 50% - 3030,00 грн.

Отже вже в 2018 році ОСОБА_1 достеменно знав про встановлений йому в довідці Закарпатського обласного військового комісаріату, виданої для перерахунку пенсії з 01.01.2018, тарифний розряд 21, та відповідно і тарифний коефіцієнт.

Однак з даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся тільки 27 липня 2022 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач посилається на встановлені в 2020 році на території України карантинні обмеження та введення з 24 лютого 2022 року воєнного стану. Однак суд не вважає такі обґрунтування достатніми для поновлення пропущеного строку звернення, оскільки в 2018 року, коли позивач реально дізнався про порушення своїх прав, жодних обмежень не існувало.

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Вказане узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду з приводу порядку обрахунку строків звернення до суду, висловленою в постановах у справах №П/811/207/17 від 08 серпня 2019 року та №804/516/17 від 05 листопада 2019 року.

Водночас, тривала пасивна поведінка особи не вказує про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Відтак, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Суд також відхиляє твердження позивача про те, що спірні правовідносини не можуть обмежуватися будь-якими строками, оскільки згідно з правовою позицією Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій.

Більше того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що законодавчі норми щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії, підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

В свою чергу спір в даній адміністративній справі виник з приводу протиправних, на думку позивача, дій суб`єкта владних повноважень - Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки при видачі в травні 2018 року довідки про розмір грошового забезпечення, та не стосується питання виплати нарахованої пенсійним органом, але не виплаченої пенсії.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку звернення до суду суд не вбачає, а позивач не заявляє. Доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять. Підстави для визнання причин пропуску звернення до суду поважними, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії через пропуск строку звернення до суду слід повернути позивачу.

На підставі наведеного та керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін