Справа № 333/8832/21
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/8832/21
Провадження № 2-а/333/37/22
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дмитрієвої М.М.,

справа № 333/8832/21

провадження № 2-а/333/37/22

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Відділ поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

третя особа - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, треті особи: ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

10 листопада 2021 року позивачкою засобами поштового зв`язку до Відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області направлено заяву із додатками, про вчинення її колишнім чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно позивачки та їх спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

У заяві зазначено, що в період з 27.08.2021 року по сьогоднішній день, ОСОБА_2 , колишній чоловік позивачки, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчиняє відносно ОСОБА_1 , та їх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство, яке виражається в діях психологічного характеру, що завдають шкоди психічному здоров 'ю дітей та психічному здоров 'ю позивачки.

30 листопада 2011 року позивачкою отримано листа від Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, в якому зазначено про те, що за фактом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не складений адміністративний протокол.

У зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду і просить визнати протиправною бездіяльність Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 173-2 КУпАП. Зобов`язати Відділ поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 173-2 КУпАП стосовно подій які відбуваються з 27.08.2021 року по сьогоднішній день, який в подальшому направити для розгляду до суду відповідно до правил підсудності.

Письмові пояснення

13 червня 2022 року до суду від начальника відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Щербини Є. надійшов письмовий відзив, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову за безпідставністю та недоведеністю, надав суду копії матеріалів за результатами перевірки за заявами від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (ЖЕО № 28103 від 16.11.2021 року).

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі

15 грудня 2021 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадженняу справі (письмове провадження) без участі, повідомлення та виклику сторін.

13 червня 2022 року до суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив.

Судове засідання здійснюється в порядку, передбаченому статтею 263 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Установлені судом фактичні обставини справи.

З матеріалів справи та матеріалів за результатами перевірки за заявами від ОСОБА_1 (ЖЕО № 28103 від 16.11.2021 року), вбачається, що 10 листопада 2021 року позивачка засобами поштового зв`язку направила до Відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області заяву із додатками про вчинення її колишнім чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно позивачки та їх спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Вказане звернення зареєстроване у ЖЄО за № 28103 від 16.11.2021 року, з урахуванням того, що за відсутності фактичних даних та достатніх обставин, які б свідчили про наявність кримінального правопорушення подібні звернення передаються для розгляду у порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян», «Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930 або розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час проведення перевірки за даним фактом, було отримано на запит відповідь від районної адміністрації по Комунарському району ЗМР про те, що в ході проведення перевірки за матеріалами, які надійшли з відділу поліції № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, працівником районної адміністрації по Комунарському району ЗМР було встановлено, що батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть досягти домовленості/узгодження щодо місця побачення матері з дітьми, що передбачено розпорядженням та в діях обох батьків відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Від ДНЗ № 274 «Зайчатко» була надана відповідь про те, що за згоди батька малолітніх ОСОБА_5 , зазначеним малолітнім було проведено діагностичне обстеження, в ході якого було встановлено, що ознак того, що діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 піддаються фізичному та психологічному насильству або економічній дискримінації виявлено не було. Діти перебувають у благополучному психоемоційному стані і мають всі належні умови для їх гармонійного розвитку.

23 листопада 2021 року, в ході здійсненого спільного виходу співробітника поліції з представниками відділу по Комунарському району служби ( управління) у справах дітей та працівниками ВСР по Комунарському району Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_2 , 1981 р.н., разом з своїми малолітніми дітьми, було встановлено, що під час здійснення виходу, ОСОБА_2 , разом з своїми малолітніми дітьми знаходився за їх спільним місцем мешкання. Помешкання, де мешкають зазначені, обладнано всіма необхідними меблями та технікою, у малолітніх дітей мається окрема кімната для відпочинку та розвитку та вони забезпечені всіма необхідними речами, одягом, їжею. В помешканні не виявлено сторонніх неприємних запахів, виявлено чистоту та нормальні умови для мешкання малолітніх дітей, про що, було складено відповідні документи. В ході спілкування з малолітніми дітьми, діти виказували свою любов до батька та повідомили, що батько їх ніколи не ображає, при цьому, не могли згадати про свою матір. В ході бесіди ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не виконує розпорядження голови районної адміністрації, не відвідуєте дітей у встановлений графік, коли приходить до малолітніх дітей, приходить не сама, а із сторонніми людьми, гупала у двері, лякала дітей. Також, ОСОБА_2 пояснив, що з свого боку він не чинить перешкод у спілкуванні з дітьми, однак, за місцем проживання та без сторонніх людей. На підставі викладеного вище, в ході проведення перевірки, ознак кримінального та адміністративного правопорушення виявлено не було, в зв`язку з чим, було прийняте рішення про припинення перевірки.

Позиція суду та нормативно - правове обґрунтування

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Як вбачається з положень п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, в першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами частини 5 статті 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Стаття 286 КАС України, встановлює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями КУпАП.

За ч.1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Пунктом 1 частини 1 ст. 255 КУпАП, передбачено, що у справах про адміністративні правопорушення протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (стаття 173-2 КУпАП).

Таким чином, за своєю правовою природою, відповідно до наведених положень КУпАП, повноваження відповідача щодо вирішення питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення є виключною компетенцією уповноваженого органу, в даному випадку - працівників відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Суд також зауважує, що відповідно до приписів частини 1 статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року, будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Тобто, оспорювані позивачем дії або бездіяльність відповідача повинні мати безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Стосовно «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Стосовно поняття «охоронюваний законом інтерес» в тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

З огляду на завдання адміністративного провадження, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.

Аналогічного висновку ВС КАС дійшов у постанові від 18.06.2019 у справі №826/3585/18.

Обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження дій працівників поліції та зобов`язання їх скласти процесуальні документи з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Аналогічного висновку ВС КАС дійшов у постанові від 15.08.2019 року у справі №513/943/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, наділення суб`єкта правом на складення протоколу про адміністративне правопорушення є надання йому таким чином права адміністративного розсуду, що виключає можливість зобов`язання судом такого суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту.

Суд зазначає, що вирішуючи питання зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту, суд вийде за межі своєї компетенції тим самим втрутившись в дискреційні повноваження відповідача, що не відповідає загальним принципам та засадам адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачкою.

Керуючись положеннями ст. 2, 19, 294, 295 КАС, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, треті особи: ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення суду складено та підписано 15 серпня 2022 року.

Копію рішення направити учасникам справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва