Справа № 160/25097/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛогвиненко В.М.
позивача представника позивача представника відповідача Аврахової О.І. Кудлай М.О. Олійник А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправним та скасування наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №4255-К від 29.10.2021 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
09.12.2021 року ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 4255-К від 29.10.2021року, яким до мене застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення;
- поновити мене на посаді начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро);
- стягнути з Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) на мою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м. Дніпро) № 4255-к від 29.10.2021р. «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 » є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки підставою для проведення перевірки Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на посаді начальника якого перебувало позивач, стало її повідомлення про вчинення корупційного правопорушення начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень. Крім того, під час службового розслідування не було враховано, що виключною підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок. Однак, докази, які б підтверджували вчинення нею будь-яких протиправних дій чи бездіяльності відсутні. Позивач вважає, що дії під час проведення її посадової діяльності відповідали вимогам чинного законодавства та вимогам посадової інструкції. Окрім наведеного позивач в період з 17.09.2021р. по 03.10.2021 року перебувала у щорічній відпустці, проте клопотання про перенесення розгляду дисциплінарної справи з метою надання нею пояснень не було враховано. Вважає, що наказ є таким, що носить формальний характер, оскільки не містить детального опису вчиненого порушення, в чому виразилося неналежне виконання службових обов`язків в наказу не конкретизовано, у зв`язку з чим останній підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року адміністративний позову було повернуто позивачу.
14 лютого 2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено заяву про самовідвід судді та справу передано для подальшого перерозподілу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2022 року справу передано до розгляду судді Сліпець Н.Є.
Крім того, витребувано у Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) матеріали дисциплінарної справи та довідку про середній заробіток.
22.03.2022 року на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду Південно Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції ( м. Дніпро) було надано до справи матеріали дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_2 та довідку про середній заробіток за 2 місяці до звільнення 30.11.2021 року № СЗ-1033 від 10.03.2022 року.
Усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, від 02.06.2022 року задоволено клопотання представника відповідача щодо здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження та розпочато стадію підготовчого засідання у справі (т. 2 а.с. 216-217).
Усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, від 23.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду(т. 3 а.с. 22).
24.03.2022 року відповідачем було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що службове розслідування, результатом якого стало прийняття оскаржуваного наказу було проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, в межах наданих повноважень, обґрунтовано (тобто з урахуванням всіх обставин, що мали значення для прийняття відповідного рішення), неупереджено, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності, пропорційно, своєчасно. Відносно позивача було порушено дисциплінарне провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого нею дисциплінарного проступку, що було призначено внаслідок проведення позапланової комплексної перевірки стану роботи Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро). В ході проведення комплексної перевірки діяльності відділу за період з 01.01.2021р. до 27.07.2021 року було виявлено низку порушень чинного законодавства, а саме передання семи десяти виконавчих проваджень державним виконавцям до роботи за допомогою типу передачі «ручна». Отже, відповідачем дотримано встановлену чинним законодавством процедуру притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності. При цьому, твердження позивача про те, що відповідачем було ініційовано зазначену позапланову перевірку через її повідомлення про вчинення корупційного діяння іншою посадовою особою не відповідає дійсності, оскільки згідно відповіді Департаменту запобігання та виявлення корупції до Національного агентства не надходили повідомлення від органів досудового розслідування про початок досудового розслідування за участю позивача як викривача. Так, всі обов`язкові елементи складу вчиненого позивачем дисциплінарного проступку були встановлені дисциплінарною комісією в поданні. Таким чином, оскаржуваний наказ про застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення є законним, обґрунтованим та прийнятими відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив підтримав, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення позивача, її представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 займала посаду начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро).
Відповідно до наказу начальника Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22.07.2021р. № 657/8, комісією Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) з 28.07.2021 року по 04.08.2021 року проведена позапланова комплексна перевірка діяльності Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`яньскому районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) з питань, визначених планом проведення перевірки.
За результатами проведеної позапланової комплексної перевірки складено довідку, якою визнано стан роботи Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) визнано недостатнім та ініційовано питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Відділу ОСОБА_2 .
На підставі наказу Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 08.09.2021 року №3632-к було порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_2 , начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро) з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого нею дисциплінарного проступку та цим же наказом було затверджено склад дисциплінарної комісії(т. 3 а.с. 20).
Протоколом № 1 Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) було обрано голову дисциплінарної комісії ОСОБА_3 .
08.10.2021 р. листом за № 02-72/4206 для здійснення Дисциплінарною комісією дисциплінарного провадження, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та належного формування дисциплінарної справи ОСОБА_4 було запропоновано надати пояснення, з приводу обставин, викладених у поданні начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Більчука О. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 28.09.2021року.
Одночасно з цим було відібрано пояснення у начальника Управління персоналу та начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро).
Начальником Управління персоналу Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) разом з поясненнями було надано відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень у відношенні державного службовця ОСОБА_2 відповідно до яких за час роботи в органах державної виконавчої служби Дніпропетровської області, ОСОБА_2 не була притягнута до дисциплінарної відповідальності.
18.10.2021 року Начальнику Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було надіслано повідомлення № 02-72/4290 про необхідність взяти участь у засіданні дисциплінарної комісії 22.10.2021р. о 10:00, яке було направлено на електронну адресу позивача.
19.10.2021 року Начальнику Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ользі Смирській було направлено повідомлення № 02-72/4334 щодо надання пояснень дисциплінарній комісії стосовно виявлених в ході перевірки порушень, яке було направлено на електронну адресу позивача.
21.10.2021 року ОСОБА_5 звернулась до Голови дисциплінарної комісії Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) з клопотанням про продовження строку на надання пояснень через те, що її відсторонено від виконання посадових обов`язків та заблоковано ключ доступу до АСВП, що унеможливлює надання обґрунтованих пояснень з приводу зазначених порушень. Також у клопотанні було викладено прохання щодо надання додаткового часу для ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарного провадження.
Протоколом № 2 дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) завершено формування дисциплінарної справи.
Протоколом № 2 дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) було визнано, що у ОСОБА_2 відсутні поважні причини, з яких вона не надає пояснення та прийнято рішення про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, а також члени дисциплінарної комісії проголосували за наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності державного службовця.
22.10.2021р. дисциплінарною комісією було направлено подання начальнику Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), яким запропоновано вирішити питання про застосування до начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) ОСОБА_2 такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення, передбаченого пунктом четвертим частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу».
22.10.2021 року листом за № 02-72/4405 позивача повідомлено про внесення подання за результатами розгляду дисциплінарного провадження, а також про необхідність надання пояснень щодо виявлених в ході перевірки порушень.
29.10.2021 року Південно Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції ( м. Дніпро) винесено наказ № 4255-к « Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 », яким було звільнено ОСОБА_2 з посади начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) за перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документів про тимчасову непрацездатність, відповідно до пункту 7 частини другої статті 65, пункту 4 частини першої статті 87 Закону.
23.06.2022 року ОСОБА_2 було надано до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 червня 2022 року відповідно до якого прізвище позивача « ОСОБА_7 » було змінено на - « ОСОБА_8 ».
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, а також правовий статус державного службовця визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
Згідно із ст. 61 Закону № 889-VІІІ службова дисципліна державних службовців забезпечується, зокрема, шляхом дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.
Стаття 38 Закону № 889-VIII вказує на те, що поняття проходження державної служби охоплює прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення Інших питань, пов`язаних із службою, зокрема і питань притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців, регламентованих розділом VIII цього Закону.
Частиною 1 ст. 64 Закону № 889-VIII визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Дисциплінарним проступком згідно з п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Відповідно до ст. 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Пункти 3 та 4 ч. 2 ст. 66 Закону № 889-VIII вказують, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених п. 4, п. 5, п. 12 та п. 15 ч. 2 ст. 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану. А у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених п. 2 та п. 8 ч. 2 ст. 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
Статтею 69 Закону № 889-VIII визначено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.
Відповідно до ч. 9, ч. 10, ч. 11 ст. 69 Закону № 889, Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Згідно із ст. 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Стаття 74 Закону № 889-VIII передбачає, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.
Відповідно до ст. 75 Закону № 889-VІІІ, перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.
Статтею 77 Закону № 889-VIII зазначено що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі наказу начальника Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22.07.2021р. № 657/8, комісією Управління забезпечення примусового виконання рішень Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) з 28.07.2021 року по 04.08.2021 року проведена позапланова комплексна перевірка діяльності Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) з питань, визначених планом проведення перевірки.
За результатами проведеної позапланової комплексної перевірки складено довідку, якою визнано стан роботи Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) визнано недостатнім та ініційовано питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника Відділу ОСОБА_2 .
Довідкою за результатами проведеної позапланової комплексної перевірки пропозиції та рекомендації щодо вжиття всіх необхідних заходів для усунення виявлених порушень в діяльності Відділу за усіма перевіреними напрямками, в тому числі, забезпечити внесення до Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) інформації про заплановану відсутність державних виконавців та об`єктивний і неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями, який забезпечується АСВП.
Наказом Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 08.09.2021 року №3632-к було порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_2 , начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро) з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого нею дисциплінарного проступку та цим же наказом було затверджено склад дисциплінарної комісії
Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) було розглянуто дисциплінарну справу стосовно ОСОБА_2 , в межах подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності стосовно виявлених в ході проведення позапланової перевірки порушень.
Протоколом № 2 дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) було визнано, що у ОСОБА_2 відсутні поважні причини, з яких вона не надає пояснення та прийнято рішення про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, а також члени дисциплінарної комісії проголосували за наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності державного службовця.
22.10.2021р. дисциплінарною комісією було направлено подання начальнику Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), яким запропоновано вирішити питання про застосування до начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) ОСОБА_2 такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення, передбаченого пунктом четвертим частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу».
29.10.2021 року Південно Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції ( м. Дніпро) винесено наказ № 4255-к « Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 », яким було звільнено ОСОБА_2 з посади начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) за перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документів про тимчасову непрацездатність, відповідно до пункту 7 частини другої статті 65, пункту 4 частини першої статті 87 Закону.
В ході розгляду справи позивач та її представник неодноразово наголошували на те, що вона є одинокою матір`ю та має більше прав на соціальний захист при звільненні, що передбачено Кодексом законів про працю України.
Дійсно частиною 2 статті 42 Кодексу законів про працю України передбачено, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком.
Проте такі підстави не можуть бути враховані судом оскільки ця норма надає додаткові соціальні гарантії при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, а предметом даного адміністративного спору є встановлення правомірності наказу про звільнення, що було винесено внаслідок дисциплінарного провадження, що було порушено з метою встановлення дисциплінарного проступку, вчиненого позивачем.
Також в обґрунтування протиправності прийнятого наказу, позивач посилається на той факт, що фактичні порушення, які було виявлено в ході проведення позапланової перевірки викликані недосконалістю Автоматизованої системи виконавчого провадження, а також нею не було виконано Постанову від 31.08.2021р. б/н за підписом начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) Олександра Більчука, оскільки вважала її однією із ланок корупційного правопорушення, про що нею було повідомлено до Національного агентства з питань запобігання корупції.
Одночасно з цим позивачем неодноразово було наголошено на її неможливості у вказаний дисциплінарною комісією час надати відповідні пояснення, через перебування її на лікарняному та відсторонення від займаної посади разом із анулюванням електронного ключа, який надає доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження, що в свою чергу унеможливлює надання ґрунтовних пояснень із зазначенням фактичних обставин справи. Для цього ОСОБА_2 неодноразово зверталась до Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) з клопотаннями про відкладення слухання дисциплінарної справи та надання їй часу на ознайомлення з дисциплінарною справою.
Проте дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) було визнано причини неявки позивача неповажними та винесено рішення без її участі та пояснень.
Відповідно до ст.67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Відповідно до ст.71 Закону України «Про державну службу», порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст.75 Закону України «Про державну службу» перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.
Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.
Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.
Проте дисциплінарною комісією не було враховано клопотання позивача щодо відкладення розгляду дисциплінарної справи та визнано причини ненадання пояснень в межах розгляду дисциплінарного провадження не поважними, але одночасно з цим відмова у наданні пояснень не було підтверджено відповідним актом.
Як вже зазначалось судом вище, відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначають правовий статус державного службовця, регулюються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про державну службу, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно з ч.1 ст.3 Закону №889-VIII, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 5 Закону №889-VIII, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 8 згаданого Закону, державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійна виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.
Згідно із частиною першою статті 64 Закону №889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 1 ст. 65 Закону №889-VIII передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
На підставі п. 5 ч. 2 ст. 65 вказаного Закону, дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Положеннями ч. 1 ст. 66 Закону №889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 ч. 2 ст. 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
За правилами ст. 68 Закону №889-VIII, дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.
Згідно із частинами першою, дев`ятою - одинадцятою статті 69 Закону №889-VIII, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.
Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.
Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.
Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Відповідно до ч. 1 статті 75 Закону №889-VIII, перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.
Частиною 1 статті 74 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (частини перша і друга статті 77 Закону №889-VIII).

Згідно з п.36 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року №1039, за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.77 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

З аналізу викладеного вбачається, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця, а також бути застосованим тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Крім того, суд зазначає, що у постанові від 10.03.2020 року по справі №820/2054/17, Верховний Суд дотримується правової позиції, відповідно до якої, «дисциплінарне стягнення» - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до державного службовця, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

При цьому, об`єктивна сторона проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених положеннями загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом №889-VІІІ, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів та розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Особливе значення під час визначення діяння державного службовця як «дисциплінарного проступку» має наявність у вчиненні цього діяння «вини» державного службовця, тобто певного психічного ставлення особи до своїх протиправних дій і їхніх шкідливих наслідків.

З оскаржуваного наказу вбачається, що останній було прийнято у зв`язку із тим, що в ході перевірки дисциплінарною комісією управління Служби встановлено ряд порушень вимог законодавства під час проведення посадовими особами управління Служби заходу державного нагляду (контролю).

При цьому, наказ не містить посилання на конкретні посадові обов`язки, які порушені позивачем.

Проведений аналіз в ході розгляду справи спірного наказу свідчить, що в останньому не конкретизовано в чому саме полягає вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, який передбачений п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону №889 (невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків).

Так, з матеріалів дисциплінарної справи та оскаржуваного наказу неможливо встановити, які саме порушення вчинено позивачем особисто та чи дійсно такі порушення з боку позивача мали місце.

Формулювання підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, наведені в матеріалах дисциплінарного провадження та оскаржуваному наказі, не містять чіткого формулювання конкретних порушень, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 дисциплінарного проступку та не вказані негативні наслідки, причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII, дисциплінарними проступками є: перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 66 Закону № 889-VIII, звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 68 Закону № 889-VIII передбачено, що Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):

на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В":

зауваження - суб`єктом призначення;

інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону № 889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

При цьому відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №15 "Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень", судам необхідно відмежовувати перевищення влади або службових повноважень від зловживання владою або службовим становищем.

Під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти: a) вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; б) вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов; в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

На підставі вищенаведеного, суд зазначає, що для кваліфікації дій позивача, як таких, що вчинені з перевищенням службових повноважень необхідним є встановлення зазначених вище обставин, притаманних саме діям, котрі вчиняються із перевищенням службових повноважень, зокрема: наявності виключної компетенції на вчинення таких дій у вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; вчинення позивачем дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності таких умов; вчинення позивачем таких дій одноособово в той час коли такі дії могли бути вчинені лише колегіально; вчинення позивачем таких дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

При цьому у поданні дисциплінарної комісії від 22.10.2021 року не наведено конкретизовано ступінь доведеної вини у вчиненні дисциплінарного проступку та не конкретизовано чому саме обрано вид дисциплінарного стягнення, як звільнення.

Щодо інших доводів відповідача про порушення позивачем посадових обов`язків зазначених у поданні, суд зазначає, що останні є безпідставними та не конкретизованими, оскільки не містять, ані положень посадової інструкції, ані норм законодавства, які були порушені позивачем.

Як вбачається зі змісту подання від 22.10.2021, яке було підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, в ньому відсутні факти, які підтверджують вчинення позивачем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів.

Крім того, у поданні не зазначено ступінь тяжкості дисциплінарного проступку ОСОБА_2 , обставини що пом`якшують дисциплінарну відповідальність ОСОБА_2 , результати оцінювання її службової діяльності, наявність заохочень.

Відповідачем в оскаржуваному наказі від 29.10.2021 року № 4255-к не наведені обставини, у чому саме полягає неналежне виконання позивачем посадових обов`язків. Саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм, на які посилається відповідач при обранні виду дисциплінарного стягнення, не наведення обставин вчинення дисциплінарного поступку не можуть вважатися належною оцінкою в юридичному розумінні.

Наказ як офіційний документ повинен характеризуватися точністю, стислістю і зрозумілістю, та повинен містити точне формулювання суті та обставин допущеного позивачем проступку, що стало підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №814/934/18 наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин. При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Відсутність належного обґрунтування наказу про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Аналогічна правова позиція викладена і постанові Верховного Суду від 12.08.2019 року у справі №1340/4847/18.

Одночасно з цим в оскаржуваному наказі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) від 29.10.2021 року № 4255-к як підставу для притягнення ОСОБА_2 до такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення було вказано перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що під поняттям "перевищення службових повноважень" слід розуміти вчинення державним службовцем таких дій (прийняття рішення, наказу, розпорядження чи доручення), які виходять за межі наданих йому повноважень (не передбачені Законом), вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 160/2021/19.

Тобто, "перевищення службових повноважень" означає вчинення активних дій державним службовцем, які виходять за межі наданих йому повноважень, а не навпаки.

Неправильна юридична кваліфікація дій державного службовця, які ставляться йому в провину, впливає на вид дисциплінарного стягнення, який може бути застосований до державного службовця.

Таким чином, за відсутності правильної юридичної кваліфікації дій позивача застосований до нього вид дисциплінарного стягнення не може вважатися пропорційним ступеню його вини, що узгоджується з висновком суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 29.12.2020 року по справі № 1.380.2019.004183, номер судового рішення в ЄДРСРУ 93879383.

Крім того, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця.

Зокрема, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків і, з урахуванням установлених обставин, суб`єктом призначення має бути з`ясовано необхідність накладення дисциплінарного стягнення, а в разі його накладення - обґрунтовано необхідність застосування конкретного його виду.

У свою чергу, не втручаючись у дискреційні повноваження відповідного суб`єкта, адміністративний суд у силу вимог частини другої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен перевірити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); розсудливо; пропорційно тощо.

Оцінюючи, чи відповідало застосоване до позивача дисциплінарне стягнення критеріям обґрунтованості та пропорційності, суд зазначає, що такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади державної служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу та повинен застосовуватись у виняткових випадках і за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

Наведене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 813/2640/18.

Водночас відповідач, усупереч вказаному, належним чином не обґрунтував необхідність застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення та неможливість застосування іншого, крім звільнення з посади державної служби, виду дисциплінарного стягнення.

Також дослідивши зміст подання Дисциплінарної комісії Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) від 22.10.2021 року суд зазначає, що позивач за час перебування на посаді позивач не притягувався до дисциплінарної відповідальності та за місцем роботи характеризується лише позитивно, обставин, які обтяжують відповідальність позивача, під час дисциплінарного провадження не встановлено.

Також не було наведено про наявність/відсутність наслідків (збитків), які настали внаслідок дій позивача, та не надано жодної оцінки їх тяжкості, в разі наявності тощо.

Крім того, суб`єкт призначення за результатами розгляду подання може не лише прийняти рішення про накладення дисциплінарного стягнення, але й надати вмотивовану відмову та закрити дисциплінарне провадження за певних обставин.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного наказу, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем суду не надано.

Підсумовуючи наведене суд дійшов висновку, що за наявності такої легітимної мети під час застосування дисциплінарного стягнення, як захист репутації державного органу, втручання не було пропорційним, зокрема, на думку суду, відповідач належним чином не зважив всі необхідні чинники, які зазначені судом вище. Відповідачем не були також взяті до уваги та піддані всебічному аналізу такі ключові моменти справи, як характер порушення, за яких умов відбувалось розподіл виконавчих проваджень, характер і правдивість пояснень позивача, не визначено ступень вини позивача (частини 1, 9-11 статті 69 Закону № 889-VIII). Крім того, у матеріалах дисциплінарного провадження не визначено тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, а саме яку шкоду було завдано інтересам служби та безпеці органам державної виконавчої служби. За таких обставин, суд дійшов висновку, що спірний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є протиправним, оскільки під час проведення дисциплінарного провадження не було доведено вини позивача та чітко в наказі від 29.10.2021 року не вказано зазначено шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою правопорушника, які б спричини застосування саме такого виду дисциплінарного стягнення.

Враховуючи те, що рішення, яке приймається за наслідками дисциплінарного провадження, повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мають значення для його прийняття, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не врахував детально та повно всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, причин та передумов, які призвели до його вчинення, що є підставою для скасування оскаржуваного наказу від 29.10.2021 року №4255-к.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного суду України, викладеними у пункту 10 Постанови від 24.12.1999 р. № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці , якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (стаття 235 КЗпП). За порушення законодавства про працю винні особи притягаються до відповідальності згідно з законодавством.

Отже, у випадку незаконного відсторонення роботодавцем із власної ініціативи без законних підстав працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, на користь такого працівника слід стягнути з роботодавця середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Аналогічну за змістом правову позицію висловлено Верховним Судом у своїй постанові від 21.08.2019 у справі №712/3841/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці», порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Для обчислення пенсій середня заробітна плата визначається відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення.

При цьому, суд зазначає, згідно пункту 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 Про судове рішення в адміністративній справі, задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Так, обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу проводиться згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року №100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, згідно довідки Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро) від 10.03.2021 року №СЗ-1033 середньомісячна заробітна плата позивача за період з вересня 2021 року по жовтень 2021 року складала 9 034,83 грн., та визначено розмір середньоденної заробітної плати, яка складає 430,23 грн..

Таким чином, середній заробіток за час незаконного відсторонення від роботи позивача на підставі наказу №4255-К від 29 жовтня 2021, а саме за період з 30.11.2021 по 02.08.2022 (день ухвалення рішення), становить 73 999,56 грн., виходячи із наступного розрахунку (430,23 грн. (середньоденний розмір заробітної плати) * 172 (кількість днів вимушеного прогулу з 30.11.2021 року по 02.08.2022 року)).

Відповідно до абз.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Враховуючи те, що обов`язок щодо нарахування, утримання та сплати податку із суми доходу та відповідальність за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) податку покладається на юридичну особу (її філію, відділення, інший відокремлений підрозділ), суд вважає, що визначення суми податку на доходи фізичних осіб та інших передбачених законом податків, зборів покладається саме на відповідача.

Таким чином, в даному випадку підлягає стягненню з Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 73 999,56 грн. без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв всупереч чинному законодавству України, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (49027, м. Дніпро. пр. Дмитра Яворницького, 21 А, ) про визнання протиправним та скасування наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) №4255-К від 29.10.2021 року, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №4255-К від 29.10.2021 року, яким застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 01.12.2021 року по 02.08.2022 року у розмірі 73999,56 грн. (сімдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень п`ятдесят шість копійок).

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Жовтоводського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 12 серпня 2022 року.

Суддя Н.Є. Сліпець