Справа № 160/19964/21
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2022-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2022 року м. Дніпросправа № 160/19964/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорудмет» та Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 р. (суддя Серьогіна О.В.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорудмет» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

23.10.2021 р. ТОВ «Дніпрорудмет» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, де просили визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби від 13.10.2021 р. № UA110150/21/000319 про відмову у видачі сертифікату з перевезення товару EUR.1 та зобов`язати Дніпровську митницю Держмитслужби видати ТОВ «Дніпрорудмет» сертифікат з перевезення товару EUR.1 для здійснення зовнішньоекономічних операцій за Контрактом № 25082021 від 25.08.2021 р., укладеного між ТОВ «Дніпрорудмет» та компанією SOVEL Hellenic Steel Processing Company S.A. (Greece).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 р. замінений відповідач Дніпровська митниця Держмитслужби на правонаступника Дніпровську митницю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 р. адміністративний позов задоволений частково, визнане протиправним та скасоване рішення Дніпровської митниці Держмитслужби від 13.10.2021 р. № UA110150/21/000319 про відмову у видачі сертифікату з перевезення товару EUR.1 та зобов`язана Дніпровська митниця повторно розглянути заяву ТОВ «Дніпрорудмет» для видачі сертифікату з перевезення товарів з України за формою EUR.1 за вих № 340 від 13.10.2021 р. з урахуванням висновків суду, а в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про неможливість суб`єкта владних повноважень видати сертифікат з урахуванням позиції суду відносно протиправності доводів відповідача щодо неподання позивачем документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифікату.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 р. в частині зобов`язання Дніпровської митниці повторно розглянути заяву ТОВ «Дніпрорудмет» для видачі сертифівкату з перевезення товару з України за формою EUR.1 за вих.№340 від 13.10.2021 р. з урахуванням висновків суду і ухвалити нове рішенняч в цій частині, а саме: зобов`язати Дніпровську митницю видати ТОВ «Дніпрорудмет» сертифікат з перевезення товару EUR.1 для здійснення зовнішньоекономічних операцій за Контрактом № 25082021 від 25.08.2021 р., укладеним між ТОВ «Дніпрорудмет» та компанією SOVEL Hellenic Steel Processing Company S.A. (Greece) на підставі заяви № 340 від 13.10.2021 р., а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зобов`язання розглянути повторно заяву позивача фактично не забезпечує поновлення в правах, а може призвести до повторної відмови відповідачем у видачі сертифікату з перевезення (походження) за формою EUR.1.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 р., ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скаргу мотивована тим, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та докази по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити та апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 25.08.2021 р. між ТОВ «Дніпрорудмет», як продавцем та компанією «SOVEL Hellenic Steel Processing Company S.A.» (Афіни, Греція), як покупцем укладений Контракт № 25082021, за умовами чого продавець продає, а покупець купляє на умовах DAP (згідно Інкорермс-2010) м. Цигелі, Греція» 11 000 тонн стального лому +/- 10% в опції продавця.

Відвантаження проводиться судовими партіями. На кожну судову партію підписується відповідна Специфікація, яка є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно розділу 2 Контракту: Якість металолому повинна відповідати слідуючим технічним умовам: змішаний стальний лом походженням України згідно ДСТУ 4121-2002 (HMS Ѕ 85/15). Якість стального лому повинна відповідати слідуючим параметрам: лом чорних металів з розмірами кусків, не більших 1500*500*500мм та товщиною не менше:

- HMS 1:6мм- ISRI 201/202

- HMS 2:3мм- ISRI 203/204/205/206.

Вантаж не повинен мати цвітних металів, взривчастих речовин та радіоактивності. Якість товару повинна підтверджуватися сертифіками, видаваємими незалежним інспектором в порту навантаження.

Судом встановлено, що 08.10.2021 р. позивач звернувся до відповідача із заявою № 340 від 24.09.2021 р. для видачі сертифікату з перевезення товарів з України за формою EUR.1 (вх.№ 7.5-28-02-38/4).

На звороті заяви позивач декларацією від експорортера заявив, що товари відповідають умовам, необхідним для видачі сертифікату, а також зазначив такі обставини, що дозволили цим товарам відповідати наступним умовам: Товарна позиція згідно ГС 7204. До товару застосовуєься критерій повністю вироблено в Україні, відповідно п.і ст. 4 Доповнення 1 Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію України та ЄС.

До заяви додані супровідні документи:

-заява № 340 від 24.09.2021 р.; декларація постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження від 24.09.2021 р.; рахунок фактуру № 25082021 від 24.09.2021 р.; контракт № 25082021 від 25.08.2021 р. та реєстр документів від 23.09.2021 р.

Крім того, позивач зобов`язався на вимогу відповідних органів надати всі докази та підтвердження для видачі сертифікату.

Статтею 544 МК України передбачено, що « 2. Здійснюючи державну митну справу, органи доходів і зборів виконують такі основні завдання:…14) проведення верифікації (встановлення достовірності) сертифікатів про походження товарів з України та видача у випадках, встановлених чинними міжнародними договорами, сертифікатів походження;…».

Згідно статті 46 МК України встановлено, що « 1. У разі вивезення товарів з митної території України сертифікат про походження товару з України в тих випадках, коли він необхідний і це відображено у національних правилах країни ввезення чи передбачено міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку, видається органом або організацією, уповноваженими на це відповідно до закону.

2. Органи, які видали сертифікат про походження товару з України, зобов`язані зберігати його копію та інші документи, на підставі яких засвідчено походження цього товару з України, не менше 1095 днів від дня його видачі».

Крім того, Регіональною конвенцією про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, (дата приєднання України 08.11.2017 р. відповідно Закону України «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, що набрало законної сили 01.02.2018 р.),встановлені положення про походження товарів, що продаються згідно із відповідми угодами, укладеними між Договірними Сторонами.

Згідно п. «а» ч.1 ст. 15 розділу У Підтвердження походження Доповнення 1 Конвенції, вбачається, що товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умовами подання одного з таких документів, що підтверджують походження, зокрема, сертифікат з перевезення товару EUR.1.

Стаття 16 Доповнення 1 Конвенці визначає процедуру видачі сертифікату з перевезення товару EUR.1, де зазначено, що 1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1 або EUR-MED має бути виданий митними органами Договірної сторони-експортера на письмову заявку експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

2. Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з

перевезення товару EUR.1 або EUR-MED, а також бланк заявки, зразок якої наведений у Додатку III а і Ь. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і відповідно до норм національного законодавства країни експорту. Якщо ці бланки заповнюються від руки, вони повинні заповнюватися ручкою друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього графі, не залишаючи вільних рядків. Якщо графа не заповнена повністю, під останнім рядком опису проставляється горизонтальна лінія, вільне місце перекреслюється.

3. Експортер, який подає заявку про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1 або EUR-MED, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів Договірної сторони-експортера, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1 або EUR-MED, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цієї Конвенції.

4. Без обмеження розуміння пункту 5 сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути

виданий митними органами Договірної сторони-експортера в наступних випадках:

(а) якщо товари експортуються з однієї з Договірних Сторін відповідно до Статті 3(1) до однієї з інших Договірних Сторін відповідно до Статті 3(1) та (i) відповідні товари можуть вважатися такими, що походять з Договірної Сторони- експортера, з Договірної Сторони-імпортера чи однієї з інших Договірних Сторін відповідно до Статті 3(1), з якими застосовується кумуляція, без застосування кумуляції з матеріалами, що походять з однієї з Договірних Сторін відповідно до Статті 3 (2), та виконують інші вимоги цієї Конвенції;…

(b) якщо товари експортуються з однієї з Договірних Сторін відповідно до Статті 3(1) до однієї з Договірних Сторін відповідно до Статті 3(2) чи з однієї з Договірних Сторін відповідно до Статті 3(2) до однієї з Договірних Сторін відповідно до Статті 3(1) та (i) відповідні товари можуть вважатися такими, що походять з Договірної Сторони- експортера, з Договірної Сторони-імпортера, без застосування кумуляції з матеріалами, що походять з однієї з інших Договірних Сторін, та виконують інші вимоги цієї Конвенції, або (c) якщо товари експортуються з однієї з Договірних Сторін відповідно до Статті 3(2) до однієї з Договірних Сторін відповідно до Статті 3(2) та (і) відповідні товари можуть вважатися такими, що походять з Договірної Сторони- експортера, чи з Договірної Сторони-імпортера, без застосування кумуляції з матеріалами, що походять з однієї з Договірних Сторін, та виконують інші вимоги цієї Конвенції.

Згідно розділу 11 ст. 4 Конвенції встановлено, що «Товари, цілком вироблені в певній країні» це:

Наступні товари повинні вважатися цілком виробленими в Договірній Стороні, коли вони експортуються в іншу Договірну Сторону:… (Ь) вироби, що були у вжитку, зібрані там та придатні виключно для відновлення сировинних матеріалів, включаючи використані шини, придатні лише їхнього для відновлення або використання як відходів; (і) відходи та брухт, одержані в результаті виробничих операцій на території країни;…».

Згідно Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №139 від 02.03.2021 р. … сертифікат з перевезення (походження) товару EUR.1 (далі - сертифікат EUR.1) - оригінал паперового документа, що підтверджує статус преференційного походження товару(ів), форму та бланк якого наведено у додатках до Конвенції та Угод.

III. Видача сертифіката EUR.1 або EUR-MED

1. Сертифікат EUR.1 або EUR-MED видається безоплатно у разі, якщо його потрібно пред`явити як доказ, що товар(и) відповідає(ють) вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених Конвенцією або Угодами, у разі застосування преференційних ставок ввізного (вивізного) мита.

2. Сертифікат EUR.1 або EUR-MED видає посадова особа митниці під час здійснення експорту (реекспорту) товару(ів) за місцем здійснення його (їх) митного оформлення та/або розташування структурного підрозділу митниці, на який покладено функції з видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED, або після експорту (реекспорту) товару(ів) у випадках, встановлених Конвенцією та Угодами, за місцем здійснення митного оформлення товару(ів) та/або розташування структурного підрозділу митниці, на який покладено функції з видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED, або за місцем державної реєстрації експортера.

3. Для отримання сертифіката EUR.1 або EUR-MED експортер має подати структурному підрозділу митниці, на який покладено функції з видачі сертифіката, такі документи:

письмову або електронну заяву, що містить декларацію від експортера (далі - заява), за формою, визначеною Конвенцією та Угодами;

електронну копію сертифіката EUR.1 або EUR-MED у разі заповнення його машинописом та (за наявності) заповнений відповідно до вимог Конвенції або Угод бланк сертифіката EUR.1 або EUR-MED;

декларацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження (додаток 1), та/або декларацію постачальника (виробника) товарів, що не мають преференційного статусу походження (додаток 2), та/або довгострокову декларацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження (додаток 3), та/або довгострокову декларацію постачальника (виробника) товарів, що не мають преференційного статусу походження (додаток 4) (далі - декларація), що підтверджують преференційне походження товарів з України відповідно до правил визначення преференційного походження, встановлених Конвенцією та Угодами, та/або їх електронні (скановані) копії.

… 6. Посадова особа митниці перед видачею сертифіката EUR.1 або EUR-MED перевіряє наявність документів, зазначених у пункті 3 цього розділу, та їх відповідність вимогам Конвенції або Угод, а саме:

формі (технічні характеристики) поданого бланка сертифіката EUR.1 або EUR-MED (за наявності);

правильності заповнення заяви та бланка сертифіката EUR.1 або EUR-MED (за наявності);

наявності відомостей, що містяться в декларації(ях), для підтвердження преференційного походження товару(ів) з України, зазначеного(их) у сертифікаті EUR.1 або EUR-MED.

7. Рішення про видачу або відмову у видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED приймається у найкоротший строк, але не більше восьми робочих годин після реєстрації письмової заяви у підрозділі митниці, на який покладено функції з видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED, або з часу відправлення посадовою особою митниці на адресу експортера електронного повідомлення про переведення електронної заяви, розміщеної в програмно-інформаційному комплексі автоматизованої системи митного оформлення, у статус «в роботі».

Крім того, IV. Видача сертифіката EUR.1 або EUR-MED після здійснення експорту (реекспорту) товару(ів).

Сертифікат EUR.1 або EUR-MED може бути видано після експорту (реекспорту) відповідної партії товару(ів), якщо експортер разом із документами, зазначеними в пункті 3 розділу III цього Порядку, додатково надає митниці інформацію про те, що сертифікат:

не було видано на момент здійснення експорту товару(ів) через помилки або через особливі обставини, або

видано, але митні органи країни імпорту не прийняли його з технічних причин.

Як слідує з матеріалів справи, 08.10.2021 р. позивач подав до відповідача заяву та пакет документів у паперовому вигляді за вих №340, але рішенням від 08.10.2021 р. № UA110150/21/000316 відповідач відмовив у видачі сертифікату з перевезення товару EUR.1 з таких підстав:

-в декларації від експортера, зробленою на заяві для видачі сертифікату з перевезення товарів з України за формолою EUR.1 від 24.09.2021 р. № 340 не вірно обраний критерій походження товару відповідно до положень Доповнення 1 «Визначення поняття «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Регіональної конвентції про пан-євро-середземноморські преференційні правила проходження до Угоди про асоціацію між Україною та країнами ЄС;

-відсутні документи, що підтверджують умови прямого транспортування товару до країн ЄС відповідно до статті 12 Доповнення 1 Конвенції до Угоди;

-товар, зазначений в графі 8 сертифікату EUR.1, в графі 8 заявки, неможливо в повному обсязі ідентифікувати відносно документів наданих постачальниками (акти приймання металів чорних вторинних, акти про джерела походження металів чорних (вторинних), вибухонебезпечність тощо) та інформації ДСТУ 4121-2002 щодо номеру коду міжнародної класифікації згідно з Circular (4);

-інформація, що міститься у посвідченні про вибухонебезпечність, хімічну та радіаційну безпечність металів чорних (вторинних) від постачальників металобрухту (є обов`язковим при здійсненні операцій з металобрухтом відповідно до ДСТУ 412-2002), не відповідає в повному обсязі вимогам Додатку Г ДСТУ 4121 2002.

Так, судом встановлено, що для усунення вказаних відповідачем недоліків, позивач разом із новою заявою №340 від 13.10.2021 р. на зворотній сторінці в Декларації від експортера зазначив про застосування критерію повністю вироблено в Україні відповідно п. «і» ст. 5 Розділу 2 Доповнення 1 Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію України та ЄС та додав: заяву № 340 від 13.10.2021 р., декларацію постачальника (виробника) товарів, що мають преференційний статус походження від 24.09.2021 р.; рахунок фактуру від 24.09.2021 р.; Контракт від 25.08.2021 р., посвідчення від 21.09.2021 р., коносамент від 21.09.2021 р., Cargo Manifest №1 від 2 1.09.2021 р., чистий ре кап іксаці №11 від 25.08.2021 р., акт прийняття передачі робіт до Чистого рекапа фіксації №11 від 25.08.2021 р., супровідний лист № 13/10 від 13.10.2021 р.; реєстр документів від 23.09.2021 р.

Однак, 13.10.2021 р. відповідач рішенням №UA110150/21/000319 повторно відмовив позивачу у видачі сертифікату з перевезення товару EUR.1 з тих самих підстав, що містяться в попередньому рішенні від 08.10.2021 р., крім пункту про відсутність документів, що підтверджують умови прямого транспортування товару до країх ЄС відповідно ст. 12 Доповнення 1 Конвенції до Угоди.

Щодо не вірно обраного критерію походження товару суд зазначає, що в заяві від 13.10.2021 р. позивач зазначив інший критерій походження товару « повністю вироблено в Україні», що відповідає п. «і» ст. 5 Розділу 11 Доповнення 1 Регіональної конвенції про пан-євро-середзеноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію України та ЄС, а в заяві від 24.09.2021 р. критерій походження товару визначений повністю вироблено в Україні згідно пі ст. 4 Доповнення 1 Регіональної конвенції про пан-євро-середзеноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію України та ЄС.

Крім того, відмовляючи у видачі сертифікату з перевеення товару EUR.1 в оскаржуваному рішенні від 13.10.2021 р. відповідач, вказав про неможливість видати сертифікат з перевезення товару EUR.1 в зв`язку з тим, що в декларації від екпортера, зробленій на заяві для видачі сертифікату від 24.09.29021 р., а не від 13.10.2021 р., де позивач зазначив вже інший критерій походження товару.

Також встановлено, що відповідач, зазначаючи про невірне обрання критерію походження товару позивачем, та зазначаючи про положення Доповнення 1 «Визначення поняття «Походження товарів» і методів адміністративного співробітництва», що є загальним визначенням недоліку, не конкретизував та жодним чином не вказав, в чому, саме, полягає не вірне обранння позивачем критерію походження товару.

Щодо того, що товар, зазначений в графі 8 сертифікату EUR.1, в графі 8 заявки, неможливо в повному обсязі ідентифікуватои відносно документів наданих постачальниками (акти приймання металів чорних вторинних, акти про джерела походження металів чорних (вторинних), вибухонебезпечність тощо) та інформації ДСТУ 4121-2002 щодо номеру коду міджнародної класифікації згідно з Circular (4).

Як слідує з матеріалів справи в заяві від 13.10.2021 р. в графі 8 позивач вказав наступну інформацію щодо товару: Steel scrap and waste of ferrous metals, DSTU 4121-2002 (type 501 mixed) HMS Ѕ 85/15). Для ідентифікації товару позивач надав інвойс № 25082021 від 24.09.2021 р., де зазначив найменування товару стальной лом і отходи чорних металов, ДСТУ 4121-2002 (вид 51, змішаний) (HMS Ѕ 85/15).

Також встановлено, що в заяві вказаний номер коду міжнародної класифікації згідно з Circular (4) це 501.

Крім того, така ж інформація про товар є в специфікації №1 до договору від 25.08.2021 р. та в коносаменті №1 від 21.09.2021 р. і до заяви доданий реєстр документів від 23.09.2021 р., що також підтверджує походження товару в Україні (договори та акти приймання передачі).

Стосовно інформації, що міститься у посвідченні про вибухонебезпечність, хімічну та радіаційну безпечність металів чорних (вторинних) від постачальників металобрухту (є обов`язковим при здійсненні операцій з металобрухтом відповідно до ДСТУ 4121 23002), не відповідає в повному обсязі вимогам Додатку Г ДСТУ 4121-2002.

Судом встановлено, що укладеним контрактом від 25.08.2021 р. домовлено, що вантаж не повинен мати цвітні метали, вибухові речовини та радіоактивні. Для підтвердження відсутності радіоактивного вмісту та вибухонебезпечних речовин позивач надав посвідчення № 21/09/2021, складене за формою Г ДСТУ 4121-2002 на всю партію товару, при цьому від своїх постачальників позивач також отримував такі ж посвідчення про вибухонебезхпечність, хімічну та радіаційну безпечність металів чорних (вторинних) і можливість їх подальшої перерорбки.

Тобто наданні посвідчення містили всю необхідну інформаію та підтверджували факт небезпечності товару, що експортується до Греції.

Відповідно п.1 розділу У11 Порядку заповнення та видачі митницею сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №139 від 02.03.2021 р. « 1. Митниця відмовляє у видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED, якщо:

-форма поданого бланка сертифіката EUR.1 або EUR-MED (за наявності) не відповідає формі, визначеній Конвенцією або Угодами;

сертифікат EUR.1 або EUR-MED (за наявності) та/або заяву заповнено з порушенням вимог Конвенції або Угод та цього Порядку;

декларація(ї) не містить(ять) відомостей про підтвердження преференційного походження товару(ів) з України, зазначеного(их) у сертифікаті EUR.1 або EUR-MED».

Згідно розділу 1Х встановлено, що « 1. Прийняте митницею рішення про відмову у видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED відповідно до пункту 2 розділу VII цього Порядку не перешкоджає повторному зверненню експортера до митниці відповідно до цього Порядку за умови усунення причин, що призвели до відмови.

2. Експортер має право оскаржити рішення про відмову у видачі сертифіката EUR.1 або EUR-MED у порядку, встановленому чинним законодавством.

3. Експортер зобов`язаний складати заяву та декларацію(ї) лише на товар, який відповідає правилам визначення преференційного походження товарів, встановленим Конвенцією або Угодами».

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що, подаючи заяву 13.10.2021 р. №340 про видачу сертифікату з перевезення товару EUR.1, позивач усунув недоліки, зазначені відповідачем в рішенні від 08.10.2021 р., але відповідач, належним чином не перевірив надані документи та прийняв протиправне рішення, що підлягає скасуванню.

Крім того, судом встановлено, що 18.08.2021 р. позивач звертався до відповідача із заявою № 338 про видачу сертифікату з перевезення товару EUR.1, де в графі 8 також зазначав: Steel scrap and waste of ferrous metals, DSTU 4121-2002 (type 501) HMS Ѕ 85/15) та в Декларації від експортера вказував, що до товару застосовується критерій повністю вироблено в Україні, відповідно до п.і ст. 4 Доповнення 1 Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження в рамках Угоди про асоціацію України та ЄС.

Також встановлено, що за вказаною заявою, 18.08.2021 р. Дніпровською митницею виданий сертифікат з перевезення товару EUR.1 без жодних зауважень, та після чого товар був доставлений в Грецію.

Аналізуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прийняте відповідачем рішення є немотивованим, не обгрунтованим та безпідставним, що суперечить чинному законодавству.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення (постанови Верховного Суду від 13.02.2018 р. по справі № 361/7567/15а, від 12.04.2018 р. по справі № 826/8803/15).

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку (постанова Вищого адміністративного суду України від 17.12.2015 у справі №К/31204/15).

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Крім того, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом в такий спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 245 КАС України передбачено, що « 1. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. 2. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;…6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;…».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача повторно розглядути заяву позивача для видачі сертифікату з перевезення товарів з України за формою EUR.1 та вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Крім того, статтею 77 ч.2 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, як слідує з матеріаліва справи, відповідач не довів правоміність свого рішення і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги позивача та відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача, рішення суду в частині зобов`язання відповідача розглянути повторно заяву позивача про видачу сертифікату з перевезення товару з України за формою EUR.1 - скасувати та прийняти нову постанову в цій частині, де зобов`язати відповідача видати позивачу сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 для здійснення зовнішньоекономічних операцій за Контрактом від 25.08.2021 р., а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорудмет» - задовольнити.

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 р. в частині зобов`язання Дніпровської митниці повторно розглянути заяву ТОВ «Дніпрорудмет» для видачі сертифікату з перевезення товарів з України за формою EUR.1 за вих № 340 від 13.10.2021 р. з урахуванням висновків суду скасувати та прийняти нову постанову в цій частині: Зобов`язати Дніпровську митницю видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпрорудмет» сертифікат з перевезення товару EUR.1 для здійснення зовнішньоекономічних операцій за Контрактом № 25082021 від 25.08.2021 р., укладеного між ТОВ «Дніпрорудмет» та компанією SOVEL Hellenic Steel Processing Company S.A. (Greece) на підставі заяви № 340 від 13.10.2021 р.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова