Справа № 537/231/22
Суддя: ДЯДЕЧКО І. І.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/23/2022
Справа № 537/231/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2022 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Поколоти О.В., представника позивача Басай М.М., представника відповідача Запорожця Б.Є., третьої особи ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_2 до суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участі третьої особи інспектора ВБДР батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Білоконь Едуарда Олексійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просить суд визнати протиправною та скасувати з моменту винесення постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19 січня 2022 року серії БАБ №586649 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн на ОСОБА_2 , а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначено про те, що 19 січня 2022 року суб`єктом владних повноважень інспектором роти №4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області НПП України Білоконь Е.О., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №586649, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. Винесена постанова, на думку позивача, є повною мірою протиправною та підлягає скасуванню, оскільки 1) її винесено з грубим порушенням порядку притягнення осіб до адміністративної відповідальності, та 2) в діях позивача повною мірою відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Так, позивач в зв`язку із зайнятістю адвоката, враховуючи свій стан здоров`я, оскільки є інвалідом ІІ групи, неодноразово подавала клопотання щодо перенесення часу та місця розгляду справи за місцем реєстрації транспортного засобу, в строки визначені чинним законодавством. Всі клопотання позивача залишені відповідачем без задоволення. Такі дії суб`єкта владних повноважень прямо порушують права позивача гарантовані ст. 268 КУпАП, що свідчить про грубе порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, що є самостійною підставою для визнання протиправною та скасування постанови винесеної за таких обставин. Суб`єктом владних повноважень під час винесення постанови не було надано належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, а саме проїзду позивача на заборонений жовтий сигнал світлофору. Позивач повною мірою заперечує факт скоєння адміністративного правопорушення вказуючи на те, що вона почала свій рух виключно на дозволений зелений сигнал світлофору. Звертає увагу суду, що п. 7 оскаржуваної постанови містить якісь посилання на невідомі докази. При цьому сама постанова оформлена таким чином, що її неможливо навіть прочитати, оскільки почерк суб`єкта владних повноважень геть нерозбірливий. Вважає таке оформлення не припустимим та таким, що зроблене навмисне з метою не надання позивачу можливості належним чином захищати свої права. Просить критично оцінити будь-які відеозаписи, оскільки посилання на них не міститься в постанові, тобто вони не можуть бути допустимими доказами по справі в розумінні вимог ст. 74 КАС України. Враховуючи зазначене позивач вважає, що постанова винесена суб`єктом владних повноважень з грубим порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності та є повною мірою протиправною, не підтверджена жодними доказами та не відповідає вимогам чинного законодавства, та фактичним обставинам, що мали місце, а отже підлягає скасуванню.

31.01.2022 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області провадження у справі відкрито.

16.02.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, згідно вимог якого останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що 19.01.2022 інспектором ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Білоконь Е.О. винесено постанову серії БАБ №586649 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за те, що водій ОСОБА_3 цього дня, близько 10 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV 4 номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кременчук на перехресті вулиць Небесної Сотні та вул. Театральна, здійснила проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушила п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України. В адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, дату і час, вказані в оскаржуваній постанові, вона керувала, зазначеним транспортним засобом та рухалась через перехрестя Небесної Сотні та вул. Театральна, після чого була зупинена працівниками патрульної поліції. Доводи позивача щодо дотримання нею правил дорожнього руху та відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення не відповідають дійсності, повністю спростовуються відеозаписом з відеореєстратора встановленого в патрульному автомобілі, тому на думку відповідача мають судом оцінюватись критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Позивачем по справі до позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Між іншим, незгода позивача з її притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності. На відеореєстратор, встановлений в службовому автомобілі зафіксовано, як 19.01.2022 під час патрулювання в м. Кременчуці, інспектором був виявлений автомобіль під керуванням позивача, який проїхав перехрестя вулиць Небесної Сотні та вул. Театральна на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушено п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України. На місці зупинки транспортного засобу, інспектор повідомив водія про причину зупинки, а саме порушення нею п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України. Під час з`ясування фактичних обставин справи пояснення водія свідчили про те, що позивач в порушення п.п. 2.3 ПДР України не була уважною під час руху на транспортному засобі, не стежила за дорожньою обстановкою та, відповідно не реагувала на її зміну. Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. Таким чином, було прийнято до уваги порушення водієм ПДР України, враховано усні пояснення водія, які відповідно до ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, з`ясовано всі фактичні обставини справи та прийнято правомірне рішення про накладення на водія адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №586649 містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснювалось фото-відео фіксація; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, права особи яка притягується до адміністративної відповідальності. Також вважає правомірним ухвалення постанови про адміністративне правопорушення на місці вчинення.

Окрім того, 16.02.2022 третьою особою інспектором ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Білоконь Е.О. надано суду письмові пояснення, згідно яких останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з аналогічних підстав, що викладені у відзиві відповідача.

Позивач ОСОБА_3 на судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача адвокат Басай М.М. на судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив скасувати оскаржувану постанову, оскільки вона винесена з грубим порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Запорожець Б.Є. на судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві. Вказав, що відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського надати не має можливості, оскільки він не зберігся, в зв`язку зі спливом часу.

Третя особа інспектор ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Білоконь Е.О. суду пояснив, що 19.01.2022 під час патрулювання було виявлено водія ОСОБА_2 , яка порушила правила дорожнього руху, а саме проїхала на жовтий сигнал світлофору, в зв`язку з чим було винесено оскаржувану постанову. Вважає, що у водія було достатньо часу на реагування сигналу світлофору. Фіксування велося на бодікамеру, чому дане відео не долучено до справи пояснити не може, чи заявляла позивач клопотання про надання їй правової допомоги не пам`ятає.

Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив таке.

Згідно ч. 1, 2 та 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 19.01.2022 інспектором ВБДР БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Білоконь Е.О. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №586649, якою ОСОБА_2 визнано винуватою за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., а саме, що 19.01.2022 о 10 год. 05 хв. в м. Кременчуці на перехресті вулиць Н.Сотні та Театральна, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV 4 номерний знак НОМЕР_1 , здійснила проїзд на забороняючий (жовтий) сигнал світлофора, чим порушила п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 8.7 ПДР України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні. На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

П.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАП та ст. 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В п. 19 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду справа № 338/1/17 від 26.04.2018 вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. На підтвердження порушень позивачем відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події тощо. Описання адміністративного правопорушення не може бути доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В позовній заяві позивач посилається на відсутність факту порушення нею вимог п.п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, за порушення яких ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зазначаючи, що вона 19.01.2022, керуючи транспортним засобом не проїжджала перехрестя вулиць на заборонений жовтий сигнал світлофору, а почала свій рух виключно на дозвільний зелений сигнал світлофору.

В обґрунтування заперечень щодо позовних вимог відповідачем подано оптичний диск з відеозаписом. Так в п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додаються відео з камери, однак не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Тобто, даний оптичний диск не може бути прийнятий судом, як належний та допустимий доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду справа № 428/2769/17 від 24.01.2019.

В свою чергу відповідач, інших доказів, на основі яких у визначеному законом порядку було встановлено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, винність позивача та доказів, якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач при обґрунтуванні позову суду не надав.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Окрім того суд не може покластися на свідчення інспектора поліції, які він надав в судовому засіданні, в зв`язку з тим, що він є зацікавленою особою, оскільки саме він складав оскаржувану постанову, тобто пояснення інспектора не можуть бути допустимим доказом у справі.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №161/5372/17.

Також згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого таке питання: 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Отже, як зазначено вище ст. 251 КУпАП має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З відеозапису, наданого представником відповідача, встановлено, що на відеозаписі зафіксовано рух автомобіля позивача, розгляд справи стосовно позивача інспектором не зафіксовано, відео з бодікамери суду не надано. Тобто суд позбавлений можливості пересвідчитись в тому, чи вжив інспектор належних дій щодо надання позивачу можливості реалізувати її право на отримання правової допомоги. При цьому позивач та її представник наполягали на тому, що клопотання позивачем про надання правової допомоги були неодноразово нею заявлені. Отже, враховуючи відсутність доказів, суд вважає, що інспектор порушив права позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, також порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Схожі висновки викладені в постанові Верховного Суду у справі від 18 лютого 2020 року №524/9827/16-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч.1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Щодо вимоги позивача про визнання оскаржуваної постанови протиправною, суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки ч. 3 ст. 286 КАС України не передбачено повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень визнавати оскаржувані постанови протиправними, в зв`язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.

З огляду на зазначене вище оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачі в силу покладеного на них обов`язку не довели правомірність оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Керуючись ст. 6-12, 14, 20, 22, 25, 72-77, 79, 90, 241-246, 250, 251, 255, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участі третьої особи інспектора ВБДР батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Білоконь Едуарда Олексійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора ВБДР батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Білоконь Едуарда Олексійовича серії БАБ №586649 від 19.01.2022 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя І.І.Дядечко