Справа № 200/3605/22
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року Справа№200/3605/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії за віком призначену відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 з 01.02.2022 року розрахувавши його стаж роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з врахуванням наданої оцінки в рішенні судом.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії за віком призначену відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 з 01.02.2022 року розрахувавши його стаж роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з врахуванням наданої оцінки в рішенні судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з 14.10.2009 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії по інвалідності третьої групи.

Позивач зазначає, що 13.12.2021 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України він звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі наданої заяви позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але у лютому 2022 року виплату пенсії за віком було призупинено в зв`язку із тим, що відповідач вважає, що позивач не має права на призначення пенсії за віком через відсутність необхідного стажу роботи із шкідливими умовами праці.

Позивач вказує, що з листа відповідача від 10.06.2022 року № 9290-7909/А-15/8-0500/22 йому стало відомо, що під час проведення перерахунку пенсії 13.12.2021 року було некоректно обчислено страховий та пільговий стаж, що призвело до невірного визначення права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог частини 3 статті 114 Закону №1058. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, та такими що порушують його право на соціальний захист.

Позивач наголошує, що він має загальний стаж на підземних роботах на провідних професіях 18 років 03 місяці 25 днів, та додатковий стаж відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 за роботи на провідній професії «прохідник», «ГРОЗ» становить: 4 рок 06 місяців. Позивач наголошує, що відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього кожного повного року роботи прохідником - за 1 рік роботи 3 місяці. Також вказує, що застосовуючи роз`яснення Міністерства Соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 пільговий стаж з урахуванням кратності за 1 рік 3 місяці робот на провідній посаді складає 22 роки 09 місяців 25 днів та загальний пільговий стаж роботи 25 років 03 місяці 28 днів.

Позивач вважає, що на час звернення із заявою про призначення пенсії його стаж роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складав 25 років 03 місяці 28 днів, а тому підстав для призупинення виплати пенсії за віком у відповідача були відсутні.

З огляду на зазначені обставини позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач не погодившись з доводами позивача викладеними у позовній заяві надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

З 14.10.2009 року ОСОБА_1 перебуваєте на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи внаслідок трудкаліцтва/профзахворювання та має статус непрацюючого пенсіонера.

13.12.2021 року ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернувся до Головного управліня з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший (з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1). На підставі наданої заяви позивача було помилково переведено на пенсію за віком на пільгових умовах, яку обчислено відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідач зазначає, що Головним управлінням проведено зустрічну перевірку документів, наданих ОСОБА_1 разом з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший. Після проведення зустрічної перевірки та ретельного дослідження матеріалів пенсійної справи позивача встановлено, що згідно наявних документів, пільговий стаж ОСОБА_1 за Списком № 1 складає 08 років 09 місяців 07 днів, час перебування на інвалідності по трудовому каліцтву 12 років 01 місяць 29 днів (враховано по 13.12.2021). У зв`язку з відсутністю пільгового стажу виплату пенсії було призупинено. В подальшому матеріали пенсійної справи приведено у відповідність та прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Відповідач зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства у сфері пенсійного забезпечення для призначення пенсії за віком необхідно: досягнення особою віку, визначеного законом; наявність необхідного страхового стажу роботи.

Для призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідна також наявність пільгового (спеціального) стажу роботи, підтвердженого у встановленому законом порядку. Відсутність однієї з вказаних умов не породжує виникнення права на призначення пенсії. З огляду на наведене, вважаємо, що управлінням правомірно відмовлено позивачу в переведенні на інший вид пенсії.

З огляду на вказані обставини відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що з 14.10.2009 року ОСОБА_1 перебуваєте на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи внаслідок трудового каліцтва.

Відповідно до довідки Міністерства охорони здоров`я України до акту огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 221001 ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності безстроково.

Згідно довідки Міністерства охорони здоров`я України про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 12 ААА № 092685 ОСОБА_1 встановлено 65% втрати професійної працездатності.

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії перехід на інший вид пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що вищезазначена заява позивача була розглянута та позивача було переведено на пенсію за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак у лютому 2022 року після проведення перевірки електронної пенсійної справи було встановлено некоректне обчислення страхового та пільгового стажу, що призвело до невірного визначення на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку за списком № 1 відповідно до вимог частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держав не пенсійне страхування».

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.06.2022 року № 8756-3128/А-15/8-0500/22 позивача було повідомлено, що на підставі заяви від 13.12.2021 року його було помилково переведено на пенсію за віком на пільгових умовах та обчислено відповідно до Закону України від 02.09.2008 року № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Також зазначено, що під час зустрічної перевірки, матеріали пенсійної справи, виплату пенсії було призупинено, оскільки згідно наявних в пенсійній справі документів, пільговий стаж за списком № 1 складає 08 років 09 місяців 07 днів, а час перебування на інвалідності по трудовому каліцтву 12 років 01 місяців 29 днів (враховано по 13.12.2021 року), тобто, право на пенсію. За віком з урахуванням набутого стажу відсутнє. Матеріали пенсійної справи приведено у відповідність та. Згідно наданих документів , прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсійну виплату на пільгових умовах за Списком № 1, в зв`язку з недостатньою кількістю пільгового стажу.

Листом від 10.06.2022 року № 9290-7909/А-15/8-0500/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що за його особистою заявою від 13.12.2021 року було проведено перерахунок пенсії перехід на інший вид пенсії , з пенсії по інвалідності на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При перевірці електронних пенсійних справ по електронній пенсійній справі позивача було встановлено. що під час проведення перерахунку пенсії за заявою від 13.12.2021 року було некоректно обчислено страховий та пільговий стаж, що призвело до невірного визначення права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 114 Закону № 1058. Отже проводити перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 33 Закону № 1058 на підстави заяви від 13.12.2021 року Головне управління не мало підстав.

Також у листі було зазначено, що з 01.03.2022 року автоматично проведено перерахунок пенсії згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсії та заходи щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 року № 118, проведено із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні. З якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,14. Єдиний показник середньої зарплати за останні 3 роки, що застосовується для перерахунків пенсії з 01.03.2022 року складає 6186,32 грн. Наразі, заробітна плата, з якої обчислюється розмір пенсії, складає 19150,56 грн. (6182,32 грн. х 3,09563). Розмір пенсії з 01.03.2022 року складає 5003,73 грн., а саме: 50% - відсоток для обчислення пенсії по інвалідності, 9543,30 грн. розмір пенсії за віком (19150,56 грн. х 0,49333), 464,60 грн. доплата за понадномовий стаж за 24 роки (1934 грн. х 24%), 10007,46 грн. загальний розмір пенсії за віком.

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо призупинення виплати пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.8, 1.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено, що позивач 29.11.2000 року прийнятий учнем горнорабочого підземного, 29.11.2000 року направлений на курси горнорабочого підземного з відривом від виробництва, 25.12.2000 року направлений на виробничу практику, 18.01.2001 року переведений горнорабочим підземним ІІ розряду, 01.03.2002 року переведений горнорабочим підземним ІІІ розряду, 29.07.2002 року звільнений за власним бажанням, 09.08.2002 року прийнятий горнорабочим очисного забою підземним, 04.11.2002 звільнений за власним бажанням, 11.11.2002 року прийнятий горнорабочим підземним ІІІ розряду, з 04.03.2003 року по 06.05.2003 року учень прохідника підземного на період практики, 19.05.2003 року переведений прохідником, 12.09.20047 року звільнений за власним бажанням, 08.10.2004 року прийнятий горнорабочим підземним ІІІ розряду, 07.12.2004 року звільнений за закінченням трудового договору, 05.01.2005 року прийнятий горнорабочим підземним ІІІ розряду, 15.05.2005 року звільнений за власним бажанням, 16.05.2005 року прийнятий прохідником, 08.05.2006 року звільнений за власним бажанням, 19.05.2006 року прийнятий прохідником, 13.05.2007 року звільнений за власним бажанням, 14.05.2007 року прийнятий прохідником четвертого розряду, 01.08.2007 року переведений прохідником п`ятого розряду, 20.10.2009 року звільнений за ст.40 Кодексу законів про працю України за станом здоров`я.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача встановлено, що пільговий стаж позивача згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 складає 8 років 9 місяців 4 дні, з них на провідних професіях 6 років 3 місяці 1 день, час перебування на інвалідності по трудовому каліцтву 12 років 01 місяць 29 днів. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачу відповідачем листами від 01.06.2022 року № 8756-3128/А-15/8-0500/22 та від 10.06.2022 року № 9290-7909/А-15/8-0500/22.

Суд наголошує, що для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

З огляду на зазначене, суд приходить висновку, що позивач на момент звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії від 13.12.2021 року не мав необхідного пільгового стажу роботи на провідних професіях, а саме 20 років, у зв`язку з чим суд приходить висновку, що відповідач правомірна призупинив позивачу виплату пенсії за віком на пільгових умовах та прийняв рішення про відмову в переведенні на пенсійну виплату на пільгових умовах за Списком № 1, в зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

При цьому позивач наголошує, що при розрахунку стажу відповідач зобов`язаний був врахувати Роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок нарахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.

Між тим, зміст положень статті 14 та частини шостої статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення засвідчує, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові 18 липня 2019 року справа №826/2426/16 листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні були довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого статтями 14 та частиною шостою статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 викладено Верховним Судом в постанові від 08 липня 2021 року у справі №212/1743/17-а.

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 не є нормативно-правовими актами і не можуть підміняти і доповнювати положення статті 114 Закону України №1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач правомірно не прийняв до уваги зазначене роз`яснення при розрахунку пільгового стажу позивача.

При цьому, суд враховує, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 стосувалося порядку врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, в той час як позивач порушує питання щодо перерахунку йому пенсії по інвалідності за положеннями статті 30 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, позовні вимоги про застосування кратності при перерахунку пенсії задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії за віком призначену відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 з 01.02.2022 року розрахувавши його стаж роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з врахуванням наданої оцінки в рішенні судом.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись Конституцією України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії за віком призначену відповідно до ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 з 01.02.2022 року розрахувавши його стаж роботи який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з врахуванням наданої оцінки в рішенні судом відмовити.

Повний текст рішення буде складено та підписано 11 серпня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська