Справа № 314/1431/13-а
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/1431/13-а
Провадження № 2-а/314/1/2022
Номер рядка звіту 39
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2022 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу № 314/1431/13-а за позовом Запорізької окружної прокуратури Запорізької області до Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області,

за участю представника позивача Лобач О.Л.,

представника відповідача Сашкова М.В.,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2012 Запорізький міжрайонний екологічний прокурор звернувся до суду з позовом до Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, треті особи: відділ Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області, ОСОБА_1 , в якому просить визнання протиправним рішення Дніпровської сільської ради № 12 від 21.04.2010 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 ».

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2012 позов залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2013 скасовано ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.04.2012, матеріали справи направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.03.2019 провадження по даній адміністративній справі було відкрито, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.04.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, визначено новий склад суду.

Ухвалою від 16.06.2020 вказана адміністративна справа прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Під час розгляду справи було здійснено процесуальне правонаступництво: позивача - Запорізьку міжрайонну екологічну прокуратуру на Токмацьку місцеву прокуратуру Запорізької області, а згодом на Запорізьку окружну прокуратуру Запорізької області; відповідача Дніпровську сільську раду Вільнянського району Запорізької області на Петро-Михайлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області; третьої особи - відділу Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області на Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

У позові прокурором зазначено, що рішенням Дніпровської сільської ради від 21.04.2010 № 12 громадянці ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,2500 га, для будівництва житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 . За інформацією Дніпровської сільської ради вказана земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги р. Дніпро. Факт знаходження зазначеної земельної ділянки в межах нормативної прибережної захисної смуги р. Дніпро підтверджується також інформацією, наданою відділом Держкомзему у Вільнянському районі на вимогу Запорізької міжрайонної екологічної прокуратури.

Рішення Дніпровської сільської ради № 12 від 21.04.2010 є протиправним та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж річок. Згідно ч.2 ст.60 Кодексу прибережні захисні смуги встановлюються^ по берегах річок уздовж урізу води шириною 100 метрів для великих річок, в том числі р. Дніпро.

Частиною 3 ст.83 Земельного кодексу України визначено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. Водночас, ст.59 Земельного кодексу України не передбачено можливість надання у власність громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків із земель водного фонду.

Таким чином, рішення Дніпровської сільської ради від 21.04.2010 № 12 суперечить вимогам ст. ст. 58-60, 83 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. З ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, надання Дніпровською сільською радою ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 в може призвести до незаконного вилучення у приватну власність земель водного фонду.

Крім того, в преамбулі рішення від 21.04.2010 № 12 мається безпідставне посилання на норму Земельного кодексу України, а саме ч. 10 ст. 151, якою керується сільська рада під час прийняття в пленарному засіданні свого рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту вказаному громадянину, в порушення ч. 2 ст. 19 Конституції України рішенням не визначено безпосереднє право, яке в подальшому буде набуватися заявниками.

Також прокурорською перевіркою встановлено, що згідно п.2 рішення Дніпровської сільської ради №12 від 21.04.2010 ОСОБА_1 зобов`язано в термін одного року виготовити та подати на затвердження сільради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Пунктом 3 рішення визначено, що в разі невиконання ОСОБА_1 п.2 рішення, сільська рада приймає рішення про його відміну. На теперішній час проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 не розроблений та на розгляд сільській раді не поданий. Незважаючи на це, всупереч вимогам ст.144 Конституції України п.3 рішення Дніпровської сільської ради №12 від 21.04.2010 досі не виконано, а рішення Дніпровської сільської ради №12 від 21.04.2010 не скасовано.

Зважаючи на виявлені порушення, Запорізьким міжрайонним екологічним прокурором на рішення Дніпровської сільської ради №12 від 21.04.2010 14.02.2012 принесено протест за №60-193/19вих-12, який вручено Дніпровському сільському голові 16.02.2012.

Відповідно до листа Дніпровської сільської ради за вих.№51/01-19 від 23.02.2012 вказаний протест буде розглянуто на черговій сесії сільської ради 28.02.2012.

Так. згідно рішення Дніпровської сільської ради №27 від 28.02.2012, яке надійшло до Запорізької міжрайонної прокуратури 05.03.2012, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, протест Запорізького міжрайонного екологічного прокурора від 14.02.2012 за №60-193/19вих-12 на рішення Дніпровської сільської ради №12 від 21.04.2010 відхилено, дію вищевказаного рішення призупинено до затвердження проекту встановлення меж водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро в с. Орловське Вільнянського району.

Представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позову через його безпідставність.

Так, відповідач вважає, що позов подано передчасно, оскільки оскаржуване прокурором рішення Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не порушує будь-яких прав чи інтересів, а тим більше, держави.

Прокурор у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у наданому відзиві на позов.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином про час, дату та місце розгляду справи, заяв до суду не надавали. Суд постановив проводити розгляд справи за їхньої відсутності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 Дніпровською сільською радою Вільнянського району Запорізької області було прийнято рішення від 21.04.2010 № 12, яким надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, для будівництва житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 (арк.с. 9).

14.02.2012 Запорізьким міжрайонним екологічним прокурором на рішення Дніпровської сільської ради від 21.04.2010 №12 винесено протест за №60-193/19вих-12, який вручено Дніпровському сільському голові 16.02.2012 (арк.с.7-8).

Згідно з рішенням Дніпровської сільської ради від 28.02.2012 № 27 протест Запорізького міжрайонного екологічного прокурора від 14.02.2012 за №60-193/19вих-12 відхилено, дію вищевказаного рішення призупинено до затвердження проекту встановлення меж водоохоронної зони та прибережної захисної смуги р. Дніпро в с. Орловське Вільнянського району Запорізької області (арк.с.10).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає наступне.

На підставі частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни України (відповідно до положень статті 121 Земельного Кодексу України) мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до положень статті 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною першою статті 122 та частиною першою статті 123 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок комунальної власності у власність здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 118 Земельного Кодексу визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У своїй постанові Верховний Суд по справі № 360/536/17-а від 14.05.2020 зазначив, що системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Крім того, прийняття рішення Дніпровською сільською радою Вільнянського району Запорізької області від 20.04.2010 №12 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 є одним з підгототовчих етапів і обов`язковою передумовою до розгляду уповноваженим органом державної влади або органу місцевого самоврядування питання по суті передачі або не передачі землі у власність зацікавленій особі і зовсім не гарантує їй подальше отримання землі у власність.

Такий висновок суду узгоджується із правозастосовчою практикою Верховного Суду.

Так, у постановах від 21 березня 2018 року (справа № 536/233/16-ц), 24 квітня 2018 року (справа № 401/2400/16-ц), 30 травня 2018 року (справа № 826/5737/16), 19 червня 2018 року (справа № 922/864/17) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

Позивач в позовний заяві посилається на те, що надання Дніпровською сільською радою ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 в може призвести до незаконного вилучення у приватну власність земель водного фонду.

Отже, позивач не зазначив яким чином дія спірного рішення порушує права або законні інтереси держави.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, прийняте відповідачем рішення не порушує прав або законних інтересів держави, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 9, 69-71, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Запорізької окружної прокуратури Запорізької області (місцезнаходження: м.Запоріжжя, вул.Залізнична, 17) до Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (місцезнаходження:Запорізька область, Запорізький район, с.Петро-Михайлівка, вул. Миру, 70, ), треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (місцезнаходження:м.Запоріжжя, вул.Українська, 50, ), ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.07.2022.

Суддя:Н. Ю. Мануйлова

16.07.2022