Справа № 600/471/22-а
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 серпня 2022 року

м. Київ

справа №600/471/22-а

адміністративне провадження № К/990/20396/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Стародуба О.П., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 у справі № 600/471/22-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до статей 43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки від 28.12.2021 № 33/46-1748/5055 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» у розмірі 61 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум та з врахуванням індексації;

- зобов`язати відповідача провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області», від 28.12.2021 №33/46-1748/5055, у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум та з врахуванням індексації.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.04.2022 позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2022 визнано неповажними причини пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення Житомирської окружного адміністративного суду від 29.04.2022, апеляційну скаргу залишено без руху, та запропоновано апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 визнано неповажними причини пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.04.2022 та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

03.08.2022 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга відповідача, у якій скаржник просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржник не навів поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують, що причина пропуску процесуального строку має об`єктивний і незалежний від скаржника характер, скаржником додатково такі докази не подано, обставини, на які посилається скаржник у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не є непереборними чи такими, що унеможливлювали своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження.

Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено Сьомим апеляційним адміністративним судом, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 29.04.2022 та доставлено до електронного кабінету скаржника 29.04.2022.

Щодо посилань скаржника на те, що копію оскаржуваного судового рішення отримано 06.06.2022 року, та як на підтвердження чого скаржник посилається на вхідний штамп скаржника, колегія суддів зазначає, що реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією і не може бути самостійним доказом отримання копії судового рішення у певну дату.

Враховуючи зазначені вище обставини та норми чинного процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого частиною першою статті 295 КАС України строку, оскільки апеляційна скарга подана 09.06.2022, а встановлений законом тридцятиденний строк подання апеляційної скарги на зазначене рішення, який може бути поновлений з урахуванням дати отримання судового рішення, сплинув раніше.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 169, 328, 333, КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 у справі № 600/471/22-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін

Судді: О.П. Стародуб

В.М. Шарапа