Справа № 440/1379/22
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/1379/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /надалі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач-1/, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області /надалі відповідач-2, ГУ ПФУ в Чернівецькій області/ про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.08.2021 №15 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивача від 26.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням періодів роботи: з 01.05.1987 по 14.04.2003, з 15.04.2003 по 18.08.2003, з 19.07.2003 по 06.11.2003, з 18.03.2004 по 09.12.2004, з 30.06.2005 по 18.10.2006, з 27.03.2007 по 19.11.2007, з 20.03.2008 по 01.11.2010, з 11.01.2011 по 26.03.2011, з 28.03.2011 по 04.11.2011, з 03.01.2012 по 21.02.2012, з 23.02.2012 по 22.03.2012, з 23.03.2012 по 12.11.2012, з 14.03.2013 по 11.11.2013, з 13.03.2014 по 24.11.2014, з 04.03.2015 по 02.04.2015 за посадою (професією) зварювальника та електрогазозварювальника.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про незгоду із діями відповідачів щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, так як, на думку позивача, відповідачем-2 протиправно не зараховано до стажу роботи, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду роботи позивача на посаді електрогазозварювальника з 01.05.1987 по 14.04.2003, з 15.04.2003 по 18.08.2003, з 19.07.2003 по 06.11.2003, з 18.03.2004 по 09.12.2004, з 30.06.2005 по 18.10.2006, з 27.03.2007 по 19.11.2007, з 20.03.2008 по 01.11.2010, з 11.01.2011 по 26.03.2011, з 28.03.2011 по 04.11.2011, з 03.01.2012 по 21.02.2012, з 23.02.2012 по 22.03.2012, з 23.03.2012 по 12.11.2012, з 14.03.2013 по 11.11.2013, з 13.03.2014 по 24.11.2014, з 04.03.2015 по 02.04.2015.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

16.02.2022 до суду надійшов відзив від ГУ ПФУ в Полтавській області на позов в якому зазначено, що позивач звернувся до Головного управління із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». На підстав заяви та доданих документів відповідачем-2 винесено Рішення від 03.08.2021 №15 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, за відсутністю пільгового стажу на дату звернення.

28.06.2022 до суду надійшов відзив на позов від ГУ ПФУ в Чернівецькій області в якому зазначено про правомірність оскаржуваного рішення, оскільки до пільгового стажу позивача не зараховано позивача з 18.03.2004 по 02.04.2015 вказані в довідці від 20.04.2021 №3, оскільки відсутня інформація про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці (з переліком атестованих робочих місць).

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 26.07.2021 позивач звернувся до Карлівського об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.08.2021 № 15 відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2) у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Зазначено, що пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 18.03.2004 по 02.04.2015 вказані в довідці від 20.04.2021 №3, оскільки відсутня інформація про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці (із переліком атестованих робочих місць).

Позивач не погодився із такими діями відповідача та вважаючи свої права та інтереси щодо права на отримання пенсії порушеними з боку пенсійного органу, з метою їх відновлення, звернувся до суду.

Виходячи з аналізу обставин, що склалися та надаючи оцінку їм та доказам, які надані учасниками справи в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до підпункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах, може бути призначена пенсія за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно частини першої статті 48 КЗпП України, статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було додано до заяви від 26.07.2021 про призначення пенсії за віком копію трудової книжки № НОМЕР_1 , згідно записів якої вбачається, зокрема наступне: 25.09.1980 позивач призначений слюсарем ремонтної бригади в колгоспі імені Шевченка Машівського району Полтавської області; з 09.11.1981 по 09.12.1983 позивач проходив службу в Радянській армії; у період з 01.05.1987 по 14.04.2003 позивач працював електрозварювальником другого відділу в колгоспі імені Шевченка Машівського району Полтавської області; у період з 15.04.2003 по 18.07.2003 позивач працював електрогазозварювальником в ПСГ «Світанок»; у період з 19.07.2003 по 06.11.2003 позивач працював зварювальником в ТОВ «Агроальянс»; у період з 18.03.2004 по 09.12.2004, 30.06.2005 по 18.10.2006, 27.03.2003 по 19.11.2007, 20.03.2008 по 01.11.2010, 28.03.2011 по 04.11.2011, 11.01.2011 по 26.03.2011, 23.03.2012 по 12.11.2012, 03.01.2012 по 21.02.2012, 23.02.2012 по 22.03.2012, 14.03.2013 по 11.11.2013, 14.03.2014 по 24.11.2014 позивач працював електрогазозварювальником у ТОВ «Чиста Криниця»; 08.01.2015 по 31.01.2015 позивач працював на посаді слюсара з ремонту с/г машин та устаткування у ТОВ «Чиста Криниця»; 04.03.2015 по 09.11.2015 позивач працював електрогазозварювальником у ТОВ «Чиста Криниця».

Як вище зазначено, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.08.2021 № 15 відмовлено позивачу у призначенні пенсії відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2) у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Зазначено, що пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 18.03.2004 по 02.04.2015 вказані в довідці від 20.04.2021 №3, оскільки відсутня інформація про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці (із переліком атестованих робочих місць).

Стосовно відсутності інформація про результати проведення атестації робочих місць про проведення атестації робочих місць, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Отже, посилання відповідача щодо відсутності проведення атестації робочого місця, як на підставу відмову у зарахуванні позивачу стажу роботи, є безпідставною, оскільки позивач не може нести тягар відповідальності у вигляді позбавлення права на пенсійне забезпечення за непроведення або несвоєчасне проведення роботодавцем атестації робочих місць.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі не надали належних, допустимих та переконливих доказів на обґрунтування правомірності спірного рішення та не зазначив достатніх аргументів на підтвердження підстав для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, а тому суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованими, тобто таким, що прийняте без з`ясування усіх обставин.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.08.2021 №15 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Враховуючи, що у спірних відносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не надало належної оцінки документам поданим позивачем, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1984,80 грн /а.с. 47/.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1984,80 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернівецькій області на користь позивача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58003, ) про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.08.2021 №15 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1984,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова