Справа № 760/6712/22
Суддя: Аксьонова Н. М.
Дата ухвалення: 2022-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №760/6712/22
Провадження №2-а/760/1234/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Солом`янського відділу держвної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яценко Тетяни Олегівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Київська митниця Державної митної служби про визнання незаконними дій державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Яценко Т.О., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Київська митниця Державної митної служби, в якому просить визнати незаконними дії державного виконавця Яценко Т.О. у виконавчих провадженнях №66701586, 667014046, 66701215, 66701859 щодо накладення арешту на рахунок ОСОБА_1 у АТ «Універсал Банк», банківський рахунок № НОМЕР_1 призначеного для зарахування заробітної плати та зобов`язати державного виконавця Яценко Т.О. у виконавчих провадженнях №66701586, 667014046, 66701215, 66701859 зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 у АТ «Універсал Банк», призначеного для зарахування заробітної плати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 10 червня 2022 року визначено для розгляду цієї справи головуючого суддю Аксьонову Н.М.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить наступного.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України міститься чітке розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів. Зокрема у ч. 1 ст.20 КАС України міститься вичерпний перелік адміністративних справ, що підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, а саме:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

За нормою ч.2 ст.20 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною п`ятою статті 287 КАС визначено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Частиною першою статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з наведеними нормами КАС України та ЦПК України право на звернення зі скаргою на дії державного виконавця, позовною заявою в порядку судового контролю пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами цивільного та адміністративного судочинства відповідно, та його примусовим виконанням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 757/62025/17-ц.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона оскаржує дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням постанови Київського апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.438 МК України №760/27671/20 від 22 березня 2021 року, постанови Київського апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.438 МК України №760/27699/20 від 29 березня 2021 року, постанови Київського апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.438 МК України №760/27689/20 від 25 березня 2021 року, постанови Київського апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.438 МК України №760/27666/20 від 22 березня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, позивачем оскаржується бездіяльність державного виконавця з примусового виконання постанов Київського апеляційного суду, ухвалених в порядку КУпАП та Митного кодексу України, а не за наслідками виконання рішення, ухваленого місцевим загальним судом як адміністративним судом. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що справа не належить до предметної юрисдикції Солом`янського районного суду міста Києва як адміністративного суду в порядку статті 287 КАС України.

Статтею 29 КАС України передбачено передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого тільки в разі неналежності такої до територіальної юрисдикції суду.

Водночас, норми КАС України не містять порядку дій суду при поданні адміністративного позову з порушенням правил предметної підсудності, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону відповідно до частини шостої статті 7 КАС України.

Згідно з частиною шостою статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Державний виконавець, здійснюючи виконавчі дії та виконуючи делеговані державою повноваження, виступає як суб`єкт владних повноважень.

Таку ж правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2021р. у справі №520/4702/2020 та від 11.08.2021р. у справі №520/7492/20.

Як вбачається з позовної заяви місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 .

Місцезнаходження відповідачів - Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) та державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яценко Т.О. - м. Київ, проспект Повітрофлотський, 76 б.

За таких обставин, беручи до уваги, що інститут предметної юрисдикції розмежовує компетенцію адміністративних судів, із застосуванням аналогії закону суд дійшов висновку, що адміністративну справу необхідно передати за предметною та територіальною підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва, оскільки дана справа не належить до юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва.

Керуючись статтями 2, 5,7, 20, 25, 29 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського відділу держвної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яценко Тетяни Олегівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Київська митниця Державної митної служби про визнання незаконними дій державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії передати за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва (01051, м. Київ, вул. Болбочана Петра, 8, корпус 1).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова