Справа № 420/8262/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8262/21
УХВАЛА

10 серпня 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши в заяву - ОСОБА_1 (від 13.07.2022 року за № ЕП/2338/22) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, у порядку ст. 383 КАС України, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/8262/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (АДРЕСА_2) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні за період з 02.08.2018 по 28.04.2021 роки. Визнано протиправною відмову військової частини А НОМЕР_2 щодо виплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 02.08.2018 по 28.04.2021 роки, з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Зобов`язано військову частину А НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку з 02.08.2018 по 28.04.2021 роки, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100.

Рішення набрало законної сили 02.09.2021 року та на його виконання 14.09.2021 року видано виконавчий лист.

13.07.2022 року до суду від позивача - ОСОБА_1 (№ ЕП/2338/22) надійшла заява про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1, яка полягає у не виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у справі №420/8262/21; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку з 02.08.2018 року по 28.04.2021 року, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 р. вказану заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, у порядку ст. 383 КАС України по справі №420/8262/21 передано на розгляд судді Харченко Ю.В - 01.08.2022р.

Згідно з ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, з вище окреслених нормативних конструкцій, вбачається, що безумовною передумовою для задоволення судом заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, є встановлення де-факто протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Так, заявником у вищевказаній заяві зазначено, що 21.02.2022 року відповідач перерахував на його картковий рахунок грошові кошти у розмірі 63658,28 грн., що підтверджено випискою з карткового рахунку, але жодних пояснень чи довідки-розрахунку щодо нарахованих коштів відповідач не надав, тому позивач не мав жодної можливості дізнатись щодо природи вказаних коштів, та чи належним чином виконано вищевказане рішення суду. Лише 21.06.2022 представник позивача на електронну поштову скриньку отримав лист військової частини НОМЕР_1 від 21.06.2022 року №154/181/1-377, у додатку якого була довідка-розрахунок ОСОБА_1 від 18.01.2022 року № 11. В довідці-розрахунку ОСОБА_1 від 18.01.2022 року відповідач зазначив, що середній заробіток складає 569909,14 грн., але далі навів незрозумілу інформацію і розрахунки та вказав, що до виплати позивачу належить 64627,70 грн., які і виплатив позивачу за виключенням податків (виплата склала 63658,28 грн.). Отже, відповідач не виконав належним чином вищевказане рішення суду чим продовжує порушувати права позивача та нехтувати виконанням законодавчих актів України. Також, 15.09.2021 року були подані виконавчі лист від 14.09.2021 року у справі №420/8262/21 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), виконавче провадження по яких відкрито 17.11.2021 та за невиконання рішення суду накладено 13.12.2021 штраф.

Зокрема, Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №420/8262/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (АДРЕСА_2) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні за період з 02.08.2018 по 28.04.2021 роки. Визнано протиправною відмову військової частини А НОМЕР_2 щодо виплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 02.08.2018 по 28.04.2021 роки, з розрахунку середнього грошового забезпечення за останні два календарні місяці, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Зобов`язано військову частину А НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку з 02.08.2018 по 28.04.2021 роки, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100.

Рішення набрало законної сили 02.09.2021 року та на його виконання 14.09.2021 року видано виконавчий лист.

Судом з`ясовано, що Постановою №67498677 від 17.11.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Вітріченко І.А. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №420/8262/21, виданого 14.09.2021 Одеським окружним адміністративний суд.

Постановою №67498677 від 13.12.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Вітріченко І.А. накладено штраф за невиконання сушення суду.

Виконання судового рішення, як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини (справи «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції»), вказує, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Відповідно до Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129), суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 1291 Основного Закону України).

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення й у процесуальному законодавстві України.

Так, стаття 14 КАС України передбачає, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 372 КАС України визначено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Слід зазначити, що рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили; до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною 4 статті 372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Таким законом в Україні є Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404).

Частина 1 статті 373 КАС України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина 1 статті 5 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 визначені обов`язкові вимоги до заяви про визнання протиправними дії вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Зокрема, у такій заяві зазначаються: інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

Проте, розглянувши заяву ОСОБА_1 , судом встановлено, що заявником не дотримано вимоги частини 2 статті 383 КАС України, оскільки відсутня інформація про хід виконавчого провадження №ВП67498677, у тому числі, щодо наявності/відсутності постанови про закінчення виконавчого провадження.

Суд наголошує, що згідно позиції Верховного Суду (наприклад, постанова по справі №805/1458/17-а від 21 березня 2019 року, від 05 липня 2021 року по справі №260/636/19, від 18 грудня 2020 року по справі № 200/5793/20-а), звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження стосовно вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, у тому числі, і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, до якої вдаються тоді, коли позивач вичерпав усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що визначені вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, зокрема надання інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформації про хід виконавчого провадження, не є формальними вимогами, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є звернення стягувача до суду з такою заявою передчасним.

Вказана стаття (383 КАС України) передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті вбачається, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою. Однак, перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, або виконує неналежним чином, стягував має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону №1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним чи виконано не належним чином, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою у порядку статті 383 КАС України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові по справі №9901/235/20 від 09 грудня 2021 року.

Між тим, як з`ясовано судом, зміст наведених у заяві обставин, хронологія та послідовність дій заявника не дають підстав вважати, що останній у повному обсязі виконав вимоги частини 2 статті 383 КАС України, які б зобов`язували суд прийняти до розгляду подану заяву та за наслідками її розгляду ухвалити відповідне рішення.

Суд додатково акцентує увагу позивача, що «інформація про хід виконавчого провадження» не обмежується лише зазначенням, що воно було відкрито та накладено штраф за невиконання рішення суду.

Таким чином, у контексті викладеного суд дійшов висновку, що звернення заявника до суду із заявою у порядку статті 383 КАС України, коли останній не використав можливість виконання рішення суду на підставі Закону №1404-VIII - є передчасним.

До того ж, заявник у вказаній заяві, серед іншого, просить суд зобов`язати військову частину А НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 його середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку з 02.08.2018 по 28.04.2021 роки, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, водночас, положеннями ст.383 КАС України не передбачена можливість, за наслідками розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання відповідного рішення суду, зобов`язувати відповідача вчиняти будь-які дії на користь позивача.

Відповідно до частини 5 статті 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вимогам частини 2 статті 383 КАС вона ухвалою суду, прийнятою у порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Відтак, враховуючи вищевикладене, оскільки подана ОСОБА_1 заява не відповідає вимогам частини 2 статті 383 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення її заявнику, відповідно до ч.5 ст.383 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 376, 379, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути Заяву - ОСОБА_1 (від 13.07.2022 року за № ЕП/2338/22) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, у порядку ст. 383 КАС України, - заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко