Справа № 380/24374/21
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Стецишин П.Д.

з участю представників: позивача Василишина І.Й., відповідача Щирби Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Львівській області №19408/13-01-07-09 від 13.08.2021 про застосування штрафу у розмірі 50% за порушення законодавства «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що становить суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 267 064 грн 35 к.

Позовні вимоги мотивовані тим, що підставою для застосування штрафних санкцій стала невідповідність фіскального чеку вимогам Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13, зі змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 18.06.2020 №306, в частині відсутності у фіскальному чеку реквізитів, які є обов`язковими у разі застосування під час проведення розрахунків з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з Реєстратором розрахункових операцій. Позивач зазначає, що не зобов`язаний зазначати у фіскальних чеках реквізити, які передбачені як обов`язкові, оскільки використовує термінали не з`єднані/не поєднані з реєстратором розрахункових операцій. Також зазначає, що відповідно до розрахунку штрафних санкцій контролюючий орган застосував штраф у розмірі, передбаченому для вчинення правопорушення вдруге, у той час як актом перевірки вперше зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства. Вважаючи вказане рішення протиправним, просить таке скасувати.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. ГУ ДПС у Львівській області проведена перевірка магазину, що належить ФОП ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт від 23.07.2021 №15202/13/13/РРО/ НОМЕР_1 . В ході проведеної перевірки встановлено, що платник податків здійснював господарську діяльність з продажу підакцизних товарів з використанням реєстратора розрахункових операцій, фіскальний №, заводський №ПБ, з роздрукуванням розрахункових документів невстановленої форми, які підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 534 269 грн 50 к. Вважає вказане рішення таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою від 20.12.2021 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 10.01.2022.

Підготовче засідання, призначене на 10.01.2022, відкладено на 01.02.2022 у зв`язку неявкою сторін.

Відповідачем 13.01.2022 (вх. №3587) подано відзив на позовну заяву.

Позивачем 28.01.2022 (вх. №7984) подано відповідь на відзив.

Представником позивача 31.01.2022 (вх. №1394ел) подано заяву про відкладення судового засідання.

Підготовче засідання, призначене на 01.02.2022, відкладено на 09.03.2022 у зв`язку із перебуванням головуючого судді Хоми О.П. у відпустці у зв`язку із самоізоляцією.

Представником позивача 09.03.2022 (вх. №3225ел) подано заяву про відкладення судового засідання.

Підготовче засідання, призначене на 09.03.2022, відкладено на 12.04.2022 у зв`язку із перебуванням головуючого судді Хоми О.П. у відпустці.

Представником позивача 11.04.2022 (вх. №4710ел) подано заяву про відкладення судового засідання.

Підготовче засідання, призначене на 12.04.2022, відкладено на 11.05.2022 за заявою представника позивача.

Підготовче засідання, призначене на 11.05.2022, відкладено на 18.04.2022 у зв`язку неявкою позивача та його представника.

Представником позивача 18.05.2022 (вх. №34965ел) подано заяву про відкладення судового засідання.

Підготовче засідання, призначене на 18.05.2022, відкладено на 31.05.2022 за заявою представника позивача.

Відповідачем 31.05.2022 (вх. №38052) подано клопотання про долучення доказів.

Підготовче засідання, призначене на 31.05.2022, відкладено на 07.06.2022 за клопотанням представника позивача.

Підготовче засідання, призначене на 07.06.2022, відкладено на 14.06.2022 у зв`язку неявкою позивача та його представника.

У підготовчому засіданні, призначеному на 14.06.2022, оголошено перерву до 19.07.2022.

Відповідачем 19.07.2022 (вх. №47932) подано додаткові пояснення.

Ухвалою від 19.07.2022 закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду на 27.07.2022.

Судове засідання, призначене на 27.07.2022, відкладено на 03.08.2022 у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги по Львівській області.

Судове засідання, призначене на 03.08.2022, відкладено на 04.08.2022 для надання додаткових доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ГУ ДПС у Львівській області на підставі наказу від 20.07.2021 №2463-ПП проведена фактична перевірка магазину, що належить ФОП ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами вказаної перевірки складено акт від 23.07.2021 №15202/13/13/РРО/ НОМЕР_1 .

Актом перевірки зафіксовано факт проведення розрахункових операцій з продажу підакцизних товарів з використанням реєстратора розрахункових операцій, з роздрукуванням розрахункових документів невстановленої форми, які підтверджують виконання розрахункових операцій, на загальну суму 534 269 грн 50 к.

Як вбачається, з вказаного акту, перевіркою встановлено факт створення розрахункових документів невідповідної форми (чеки РРО не встановленої форми та змісту), які не відповідають вимогам Положення про форму та зміст розрахункових документів / електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13, зокрема у чеках РРО відсутня інформація щодо ставки акцизного податку, чим порушено вимоги статті 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 04 липня 1996 року № 265/95-ВР.

Згідно баз даних ІТС «Податковий блок» встановлено, що у розрахункових документах (чеках) реєстратора розрахункових операцій, фіскальний №, заводський №ПБ, окремим рядком не зазначено літерного позначення розміру ставки акцизного податку за всіма зазначеними у чеках товарами. Підприємець здійснює реалізацію підакцизних товарів та зареєстрований платником акцизного податку.

За період використання вищезгаданого реєстратора розрахункових операцій підприємцем було реалізовано підакцизних товарів без зазначення акцизного податку та розміру ставки акцизного податку в чеках реєстратора розрахункових операцій на загальну суму 534 269 грн 50 к., чим порушено вимоги п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95ВР зі змінами та доповненнями.

На підставі виявленого порушення ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.08.2021 №19408/1301-07-09 про застосування штрафних санкцій до ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 267 064 грн 35 к.

Не погодившись з рішенням контролюючого органу, позивач оскаржила останнє в адміністративному порядку. Рішенням Державної податкової служби України від 09.11.2021 №25352/6/99-00-06-03-02-06 скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області без змін.

Предметом позову є податкове повідомлення-рішення відповідача №19408/13-01-07-09 від 13.08.2021, з підстав його протиправності.

Представник позивача у судовому засіданні не заперечував факт виявлених порушень щодо форми та змісту розрахункового документа, проте не погодився із розміром накладених на позивача штрафних санкцій та ствердив про формальність проведеної контролюючим органом перевірки.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з підпунктами 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу, контролюючі органи, зокрема, мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 цієї статті фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 Податкового кодексу, згідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Відповідно до підпункту 14.1.171 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу, термін податкова інформація для цілей оподаткування розуміється у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі Закон № 2657-XII).

Відповідно до частин першої та другої статті 16 Закону № 2657-XII, податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Порядок збирання та використання податкової інформації регулюється Податковим кодексом, а в частині, яка ним не врегульована - іншими законодавчими актами.

Як передбачено пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Згідно з пунктом 74.1 статті 74 Податкового кодексу, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Відповідно до пункту 19.1.1.14. статті 19-1 Податкового кодексу контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері та здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального, згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу.

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 62.1. статті 62 Податкового кодексу передбачено способи здійснення податкового контролю, який здійснюється шляхом: 62.1.1. ведення обліку платників податків; 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; 62.1.4. моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Таким чином, призначення перевірки є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень.

Процедура допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки, яка здійснюється у відповідності до положень статті 81 Податкового кодексу, передбачена пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу.

Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Якщо допуск до проведення перевірки відбувся, то в подальшому предметом розгляду в суді може бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №804/5402/14.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Даючи оцінку доводам представника позивача про формальне проведення відповідачем перевірки, суд керується таким.

Як встановлено з матеріалів справи, перевірка, за наслідками якої прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, проводилась на підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області від 20.07.221 №2463-ПП.

Під час проведення перевірки відповідач скористався доступом до даних ІТС «Податковий блок», відповідно до яких було встановлено дату, з якої ФОП ОСОБА_1 здійснювала продаж підакцизних товарів невстановленої форми.

Отже контролюючий орган використав податкову інформацію для можливості здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів.

Суд зазначає, що правомірність наказу про призначення перевірки може бути обґрунтована в тому числі й інформацією, що надається контролюючим органом до суду при розгляді справи щодо наслідків перевірки навіть у тому випадку коли про неї чітко не вказано в наказі про перевірку.

У постановах від 22.09.2020 у справі №520/1304/2020 та від 08.04.2021 у справі №640/21528/19 у справах щодо законності/незаконності фактичної перевірки, Верховний Суд зазначає, що відсутність у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу посилання на конкретну інформацію, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи безперечно є недоліком наказу. Однак цей недолік не є безумовною підставою для висновку про незаконність перевірки та прийнятих за її результатом рішень, адже суд навіть у разі якщо податковий орган не розкриває зміст інформації у наказі, повинен при розгляді справи дослідити інформаційну цінність наданих органом ДПС відомостей, та надати оцінку тому, чи може вважатися певний документ джерелом інформації про можливі порушення платником податків законодавства.

Вказане в сукупності дає підстави стверджувати, що перевірка проведена відповідачем у спосіб, передбачений законодавством, не є формальною та ґрунтується на відомостях і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючий орган завдань і функцій.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та /або безготівковій формі, врегульовані Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР).

Пунктом 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі РРО) та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Форму та зміст розрахункового документа визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 р. №13, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за №220/28350 (далі Положення №13).

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ Положення №13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити:

найменування суб`єкта господарювання (рядок 1);

назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2);

адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4);

для СГ, що не є платниками ПДВ, - податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5);

якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6);

код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7);

цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8);

цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9);

назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10);

ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 11);

ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 12);

сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 13);

вид операції (рядок 14);

реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 15);

напис «ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 16);

підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 17);

підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 18);

позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19);

загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО» (рядок 20);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 21);

для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення;

заокруглення (рядок 23);

до сплати (рядок 24);

фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25);

QR-код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 26);

для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій:

позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 27), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 28);

заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 29);

фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО» (рядок 30);

напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 31).

За відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (пункт 3 розділу I Положення № 13).

Як встановлено судом, роздрукований при проведенні перевірки у ФОП ОСОБА_1 фіскальний чек за формою ФКЧ-1 на відповідну суму не містив окремим рядком літерного позначення розміру ставки акцизного податку та загальну суму акцизного податку за всіма зазначеними в чеку товарами.

Представник позивача стверджував, що платіжні термінали, встановлені в магазині позивача, не з`єднані та не поєднані з РРО магазину позивача і працюють автономно. Однак суд не приймає вказані твердження до уваги, з огляду на таке.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 18.06.2020 №306 «Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13» (далі наказ №306) у позивача з 01.08.2020 виник обов`язок у строк до 01.08.2021 доопрацювати реєстратори розрахункових операцій з метою забезпечення виконання всіх вимог до форми і змісту розрахункових документів, відповідно до цього наказу.

Також суд звертає увагу, що відповідно до вищевказаного наказу №306 з 01.08.2020 реквізити фіскальних чеків є обов`язковими в незалежності від того, що платник податків не використовував термінали з`єднана/поєднані з РРО. Згідно до пункту 3 розділу І Положення №13 установлені у цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів / електронних розрахункових документів.

Аналіз встановлених судом фактичних обставини перевірки свідчить про те, що відпуск ФОП ОСОБА_1 підакцизних товарів у період з 05.10.2020 по 20.07.2021 на загальну суму 534 093 грн 50 к. відбувався за розрахунковими документами, які не відповідали встановленій формі та змісту розрахункових документів, визначених пунктом 2 розділу ІІ Положення, оскільки у них не було відображено обов`язкових реквізитів: не містилися окремим рядком літерне позначення розміру ставки акцизного податку та загальна сума акцизного податку за всіма зазначеними в чеку товарами.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, та беручи до уваги, що на момент перевірки платіжний термінал у ФОП ОСОБА_1 не був синхронізований з РРО та надруковані чеки за період з 05.10.2020 по 23.07.2021 на загальну суму 534 269 грн 50 к. не відповідали встановленій формі, висновок акту перевірки є обґрунтованим, оскільки такі фіскальні чеки у вказаний період не вважаються розрахунковими документами у розумінні Положення №13.

Щодо тверджень позивача в частині помилкового накладення штрафу у розмірі 50 відсотків вартості проданих з порушенням товарів, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом першим частини 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

Відповідно до пункту 11 Прикінцевих положень Закону №265/95-ВР тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

-10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за порушення вчинене вперше;

- 50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за кожне наступне вчинене порушення.

Так, суд вважає вірно зазначеною інформацією контролюючого органу, що перша розрахункова операція з продажу підакцизних товарів з роздрукуванням розрахункових документів не встановленої форми відбулася 05.10.2020, фіскальний чек №1 на суму 176 грн та до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію у розмірі 10 відсотків вартості товару на суму 17 грн 60 к.

Оскільки подальша реалізація підакцизних товарів відбувалася також за фіскальними чеками без обов`язкових реквізитів на загальну суму 534 093 грн 50 к., то застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафної санкції у розмірі 50 відсотків вартості проданих з порушенням товарів є правильним.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність прийняття ГУ ДПС у Львівській області податкового повідомлення-рішення від 13.08.2021 №19408/13-01-07-09.

Згідно із пунктом третім частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 9 КАС передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд звертає увагу, що позивач на спростування доказів відповідача подав розрахунковий документ, який відповідає вимог та формі такого. Однак, вказаний документ датований 07.12.2021, тобто після проведення перевірки контролюючим органом.

Суд зазначає, що позивач на спростовування доводів відповідача про невідповідність встановленій формі розрахункових документів за період з 05.10.2020 по 23.07.2021 та маючи доступ до свого «Особистого кабінету», не скористався можливістю подати роздруковані за цей період фіскальні чеки встановленої форми. Відсутність в матеріалах справи розрахункових документів за період з 05.10.2020 по 23.07.2021 встановленої форми свідчить про їх відсутність і підтверджує висновок податкового органу про порушення позивачем вимог Закону №265/95-ВР та Положення №13.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №19408/1301-07-09 від 13.08.2021 щодо застосування до позивача штрафу у розмірі 267 064 грн 35 к., прийнято відповідачем обґрунтовано, в межах повноважень, з урахуванням вимог Податкового кодексу, Закону №265/95-ВР, Положення №13 та передбачених статтею 2 КАС України принципів для такого роду рішень, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, буд. 35, м. Львів, 79003, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11 серпня 2022 року.

Суддя О.П. Хома