Справа № 200/3842/22
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 року Справа№200/3842/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2022 року з використанням підсистеми «Електронний суд» позивач, ОСОБА_1 , подав до суду адміністративний позов до відповідача-1, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідача-2, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 30.09.2021 №54 про відмову в призначені пенсії;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22 вересня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 із зарахуванням до пільгового стажу:

- періоду навчання з 01.09.1986 по 13.06.1990 у Селидівському гірничому технікумі,

- періоду роботи на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» Виробничого об`єднання «Селидіввугілля» з 14.06.1990 по 11.11.1990 у якості прохідника 4 розряду з повним робочим днем у шахті, та з 12.02.1993 по 02.12.1993 у якості гірничого майстра з повним робочим днем в шахті,

- періоду проходження військової служби з 19.11.1990 по 16.10.1992,

- періоду роботи з 03.08.2016 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля»,

а також зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.12.2018 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Держаного підприємства «Селидіввугілля».

На обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 22 вересня 2021 року звернувся засобами веб-порталу до Пенсійного Фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. 30 вересня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії №54, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

20 грудня 2021 року позивач звернувся через вебпорталу ПФУ до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про надання інформації та вжиття відповідних дій, у якій просив зарахувати до пільгового стажу період навчання з 01.09.1986 по 13.06.1990 в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю будівництво гірничих підприємств; зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 14.06.1990 по 11.11.1990 на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» виробничого об`єднання «Селидіввугілля» у якості прохідника 4 розряду з повним робочим днем у шахті; надати інформацію, чи було зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період проходження військової служби з 19.11.1990 по 16.10.1992; надати інформацію, чи були зарахованими до пільгового стажу період роботи з 12.02.1993 по 02.12.1993 на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Шахтовуглебуд»; надати інформацію, чи були зарахованими до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 03.08.2016 по день звернення за призначенням пенсії за спеціальністю начальника зміни з охорони праці на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля»; надати інформацію чи було зараховано до страхового та пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.12.2018 по день звернення за призначенням пенсії за спеціальністю начальника зміни з охорони праці на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля». У разі не зарахування вищевказаних періодів надати нормативно-правове обґрунтування підстав, які послугували зазначеному не зарахуванню.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом за №612-30435/Я-03/8-2000/22 від 17.01.2022 повідомило позивача про те, що в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було відмовлено у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Період навчання у гірничому технікумі не можливо зарахувати до пільгового стажу роботи, оскільки технікум не належить до закладів професійної (професійно-технічної) освіти. Період роботи з 14.06.1990 по 11.11.1990, з 11.01.1993 по 02.12.1993 та з 03.08.2016 по день звернення не можливо зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки не надано довідки, що уточнює особливий характер робіт відповідно до додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Крім того, довідка про спуски та підйоми в шахту від 31.08.2021 № 26/340 видана підприємством яке не є правонаступником. Оскільки до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з 14.06.1990 по 11.11.1990, що передує військовій службі, відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» підстави для зарахування до пільгового стажу роботи час проходження строкової військової служби відсутні.

Позивач вважає рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії за віком таким, що не відповідає чинному законодавству.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області позовні вимоги не визнало в повному обсязі, у відзиву на позовну заяву зазначило наступне. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22 вересня 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після реєстрації звернення (заяви) ОСОБА_1 в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області остання була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відповідно до вимог пп.2 п.4.2 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №54 від 30.09.2021 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пп. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, які працювали на роботах із шкідливими умовами праці - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; Право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджується відповідно до списку виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових та у пільгових розмірах на підставі записів у трудовій книжці працівника та уточнюючих довідок.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

До пільгового стажу не зараховано:

- період навчання у гірничому технікумі не можливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки технікум не належить до закладів професійної (професійно-технічної ) освіти;

- період роботи з 14.06.1990 по 11.11.1990, з 11.01.1993 по 02.12.1993 та з 03.08.2016 по день звернення, не можливо зарахувати, оскільки не надано довідки, що уточнює особливий характер робіт;

- оскільки до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з 14.06.1990 по 11.11.1990, що передує військовій службі, відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», підстави для зарахування до пільгового стажу роботи під час проходження строкової військової служби відсутні.

Враховуючи вищевикладене та згідно з наданими позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах копій документів пільговий стаж відсутній, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до вимог чинного законодавства, тому було відмовлено в призначенні пенсії.

Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відзиву на позовну заяву не подало.

14 липня 2022 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15 серпня 2022 року позивачу поновлений строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

22 вересня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

30 вересня 2021 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №54 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням встановлено:

Необхідний вік становить 50 років

Вік заявника 50 років

Необхідний страховий стаж становить не менше 25 років у чоловіків

Страховий стаж заявника становить 28 років 04 місяці 22 дні

Страховий стаж з врахуванням додаткових років за роботу за списком №1 складає 33 роки 04 місяці 22 дні

Необхідний пільговий стаж становить 10 років

Пільговий стаж заявника: 05 років 00 місяців 24 дні

Зниження пенсійного віку на 5 років

За доданими документами до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано:

- період навчання з 01.19.1986 по 13.06.1990, оскільки відповідно до законодавства технікуми не віднесено до професійно-технічних навчальних закладів;

- період роботи з 14.06.1990 по 11.11.1990, оскільки згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, зазначені періоди роботи повинні розглядатись на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України для підтвердження стажу роботи на пільгових умовах.

20 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про надання інформації та вжиття відповідних дій, у якій просив зарахувати до пільгового стажу період навчання з 01.09.1986 по 13.06.1990 в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю будівництво гірничих підприємств; зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 14.06.1990 по 11.11.1990 на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» виробничого об`єднання «Селидіввугілля» у якості прохідника 4 розряду з повним робочим днем у шахті; надати інформацію, чи було зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період проходження військової служби з 19.11.1990 по 16.10.1992; надати інформацію, чи були зарахованими до пільгового стажу період роботи з 12.02.1993 по 02.12.1993 на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Шахтовуглебуд»; надати інформацію, чи були зарахованими до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 03.08.2016 по день звернення за призначенням пенсії за спеціальністю начальника зміни з охорони праці на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля»; надати інформацію чи було зараховано до страхового та пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.12.2018 по день звернення за призначенням пенсії за спеціальністю начальника зміни з охорони праці на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля». У разі не зарахування вищевказаних періодів надати нормативно-правове обґрунтування підстав, які послугували зазначеному не зарахуванню.

17 січня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом за №612-30435/Я-03/8-2000/22 повідомило ОСОБА_1 про те, що в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було відмовлено у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Період навчання у гірничому технікумі не можливо зарахувати до пільгового стажу роботи, оскільки технікум не належить до закладів професійної (професійно-технічної) освіти. Період роботи з 14.06.1990 по 11.11.1990, з 11.01.1993 по 02.12.1993 та з 03.08.2016 по день звернення не можливо зарахувати до пільгового стажу за Списком №1, оскільки не надано довідки, що уточнює особливий характер робіт відповідно до додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Крім того, довідка про спуски та підйоми в шахту від 31.08.2021 № 26/340 видана підприємством яке не є правонаступником. Оскільки до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з 14.06.1990 по 11.11.1990, що передує військовій службі, відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» підстави для зарахування до пільгового стажу роботи час проходження строкової військової служби відсутні.

За даними «РС-право» ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 зарахована:

робота підземна, професія за постановою №202 на Державному підприємстві «Шахта ім. Д.С. Коротченка» з 27 липня 1995 року по 23 лютого 1996 року - 6 місяців 28 днів;

робота за списком №1 на шахті 1/3 ДП «Селидіввугілля» з 08 лютого 2012 року по 02 серпня 2916 року - 4 роки 5 місяців 26 днів.

До страхового стажу зараховані періоди всі інші періоди роботи включно по 30 листопада 2018 року.

За даними Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) спеціальний стаж ОСОБА_1 облікований за кодом ЗПЗ014А4 за період роботи з лютого 2012 року по вересень 2021 року на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Держаного підприємства «Селидіввугілля».

Відповідно до диплому НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період з 1986 по 1990 роки навчався в Селидівському гірничому технікумі.

Згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_2 , яка видана на ім`я ОСОБА_1 , останній навчався в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1986 по 13.06.1990.

Запис №4 - 08 січня 1990 року прийнятий учнем прохідника на час виробничої практики на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» Виробничого об`єднання «Селидіввугілля»;

Запис №5 - 06 березня 1990 року після виробничої практики присвоєна професія прохідника 4 розряду з повним робочим днем під землею;

Запис №6 - 11 листопада 1990 року звільнений з роботи згідно зі статтею 38 КЗпП УРСР у зв`язку із призивом до Радянської Армії;

Запис №7 - 10 листопада 1990 року - 18 жовтня 1992 року служба в Армії;

Запис №8 - 11 січня 1993 року прийнятий електрослюсарем (слюсарем) черговим та по ремонту обладнання на Селидівське шахтопрохідницьке управління тресту «Селидіввуглебуд» Виробничого об`єднання «Селидіввугілля»;

Запис №9 - 12 лютого 1993 року переведений гірничим майстром з повним робочим днем в шахті;

Запис №10 - 02 грудня 1993 року звільнений згідно зі статтею 38 КЗпП України за власним бажанням.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України) .

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закон №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Отже, під час обчислення страхового стажу позивача за 1986-1990 роки відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV.

В період 1986-1990 років діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (далі - Положення №590).

Згідно з підпунктами «з» та «і» пункту 109 Положення №590 окрім роботи в якості працівника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також:

з) навчання в училищах та школах системи державних трудових резервів та системи професійно-технічної освіти (у ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах та училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних. д.) та в інших училищах, школах та на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації;

і) навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах тощо), партійних школах, радпартшколах, школах профруху, на робітфаках; перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

При цьому, при призначенні пільгової пенсії тільки період, вказаний в підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України у листі від 16.03.2011 №4.7-17/674 «Роз`яснення щодо прирівняння середньої спеціальної освіти, здобутої за часів існування Радянського Союзу в технікумах та училищах, до неповної вищої освіти» зазначило, що Законом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.74 №2778-VIII технікуми (училища) віднесені до середніх спеціальних навчальних закладів, головним завданням яких була підготовка кваліфікованих фахівців із середньою спеціальною та загальною середньою освітою, які мають необхідні теоретичні знання і практичні навички за спеціальністю.

Станом на 01 вересня 1986 року, тобто на початок навчання позивача в технікумі й до 13 червня 1990 року, за чинним на той час Законом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.74 №2778-VIII, технікуми належали до середніх спеціальних навчальних закладів (стаття 49 цього Закону), отримана в них освіта - до середньої спеціальної (стаття 51). Відповідно до стаття 54 цього закону особам, які закінчили середні спеціальні навчальні заклади, присвоювалася кваліфікація відповідно до здобутої спеціальності.

Згідно з Постановою Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про освіту» від 04.06.91 №1144-XII з 26 червня 1991 року Законом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.74 №2778-VIII втратив чинність.

Аналіз наведених норм права з урахуванням ретроспективного правового регулювання відносин в галузі пенсійного забезпечення та системного і логічного з`ясування змісту цих норм дає підстави вважати, що період навчання в такому закладі освіти, як технікум, який у певному часовому вимірі відносився до середніх спеціальних закладів, зараховується до страхового стажу, але не зараховується до підземних робіт, робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Отже, відповідач-2 правомірно не включив до пільгового стажу за списком №1 період навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1986 по 13.06.1990.

В той же час, період роботи позивача з 14.06.1990 по 11.11.1990 прохідником 4 розряду з повним робочим днем під землею Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» Виробничого об`єднання «Селидіввугілля» протиправно не включений відповідачем-2 до пільгового стажу за списком №1.

Порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону №1788-ХІІ визначений статтею 100 цього Закону. Відповідно до якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

«Список №1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» , затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 №1173.

Розділом І вказаного списку №1 передбачена професія прохідника, а отже період роботи з 14.06.1990 по 11.11.1990 зараховується до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо періоду проходження військової служби з 19.11.1990 по 16.10.1992.

За приписами пункту 109 Положення №590 окрім роботи в якості працівника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР та перебування у партизанських загонах; служба у військах та органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба у органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку (підпункт «к»). При призначенні на пільгових умовах або у пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та у гарячих цехах та на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» та «б») пункту 16), та пенсій з нагоди втрати годувальника їхнім сім`ям, а також пенсій за старістю робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, що звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка йшла після закінчення цього періоду.

Судом встановлено, що до служби у складі Збройних Сил СРСР позивач працював за професією, яка передбачена Списком №1.

Отже, період служби у складі Збройних Сил СРСР з 19 листопада 1990 року по 31 грудня 1991 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за списком №1.

10 січня 1992 року відповідно до постанови Верховної Ради України від 20 грудня 1991 року №2012-XII «Про порядок ведення в дію Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» був введений в дію Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 8 цього Закону час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Отже, період військової служби з 01 січня по 16 жовтня 1992 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за списком №1.

Щодо періоду роботи на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» Виробничого об`єднання «Селидіввугілля» з 12.02.1993 по 02.12.1993 у якості гірничого майстра з повним робочим днем в шахті.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

В період з 26 січня 1991 року по 11 березня 1994 року на підставі постанови Верховної Ради України 12 вересня 1991 року №1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» на території України застосовувався Список №1 производств, работ, профессий, должностей и показателей на подземных работах, на работах с особо вредными и особо тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

У період роботи позивача на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» Виробничого об`єднання «Селидіввугілля» з 12.02.1993 по 02.12.1993 у якості гірничого майстра з повним робочим днем в шахті займана ним посад належала до категорій посад, визначених Списком № 1, які дають право на пільгову пенсію.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі №127/9289/17.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року (далі - Порядок №442) та розробленими на виконання вказаної постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як вбачається із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до пункту 10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тобто, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

В той же час, за приписами пункту 4 Порядку №442 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Таким чином, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах, що є неправомірним. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці. У свою чергу особа, яка працює на посаді, та по якій має, бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, можна дійти висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, за якими документи з атестації робочих місць відсутні з незалежних від них причин, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № 520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року.

Таким чином, період роботи позивача на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» Виробничого об`єднання «Селидіввугілля» з 12.02.1993 по 02.12.1993 у якості гірничого майстра з повним робочим днем в шахті підлягає зарахуванню до пільгового стажу за списком №1.

Щодо періоду роботи з 03.08.2016 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля».

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Судом встановлено, що за даними Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) спеціальний стаж ОСОБА_1 облікований за кодом ЗПЗ014А4 за період роботи з лютого 2012 року по вересень 2021 року на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Держаного підприємства «Селидіввугілля».

Отже, період роботи з 03.08.2016 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» підлягає зарахуванню до страхового та пільгового стажу позивача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, пред`явлені до відповідача-2 слід задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог до відповідача-1 слід відмовити.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Зазначеній нормі кореспондують положення пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України відповідно до яких у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Тому, суд, з метою повного захисту порушених прав позивача, вважає за необхідне задовольнити позов шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення, зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача від 22 вересня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до пільгового стажу період роботи на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» Виробничого об`єднання «Селидіввугілля» з 14.06.1990 по 11.11.1990 у якості прохідника 4 розряду з повним робочим днем у шахті, та з 12.02.1993 по 02.12.1993 у якості гірничого майстра з повним робочим днем в шахті, період проходження військової служби з 19.11.1990 по 16.10.1992, період роботи з 03.08.2016 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», та до страхового стажу період роботи з 01.12.2018 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Держаного підприємства «Селидіввугілля».

В задоволенні позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1986 по 13.06.1990 у Селидівському гірничому технікумі слід відмовити.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 (частина 1 статі 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 159, 193, 205, 241-246, 250, 251, 255, 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридична адреса: Харківська область, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, код ЄРДПОУ 14099344, e-mail: ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії №54, прийняте 30 вересня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 вересня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до пільгового стажу період роботи на Селидівському шахтопрохідницькому управлінні тресту «Селидіввуглебуд» Виробничого об`єднання «Селидіввугілля» з 14.06.1990 по 11.11.1990 у якості прохідника 4 розряду з повним робочим днем у шахті, та з 12.02.1993 по 02.12.1993 у якості гірничого майстра з повним робочим днем в шахті, період проходження військової служби з 19.11.1990 по 16.10.1992, період роботи з 03.08.2016 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», та до страхового стажу період роботи з 01.12.2018 по 22.09.2021 на Відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 «Новогродівська» Держаного підприємства «Селидіввугілля».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, б.3, , e-mail: ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити певні дії, відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Повний текст рішення складений 15 серпня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко