Справа № 280/10837/21
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 серпня 2022 року Справа № 280/10837/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправним та скасування нарахування з єдиного соціального внеску, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної Податкової служби у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу відповідача №Ф-26907-13 від 14.05.2021 про нарахування недоїмки у розмірі 17473,19 грн.;

- визнати протиправним та скасувати нарахування з єдиного соціального внеску у розмірі 17473,19 грн.;

- зобов`язати відповідача здійснити коригування індивідуальної картки платника податків з оскаржуваної податкової вимоги, шляхом виключення суми 17473,19 грн. з ІКП.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року (суддя Лазаренко М.С.) відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/10837/21, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2022 на підставі розпорядження керівника апарату суду справу №280/10837/21 передано на розгляд судді Артоуз О.О.

Ухвалою суду від 01.06.2022 прийнято до свого провадження справу № 280/10837/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправним та скасування нарахування з єдиного соціального внеску, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що вимога про сплату боргу є незаконною, адже вона була винесена в супереч вимогам закону, так як вимога стосується боргу зі сплати ЄСВ за період коли позивач не здійснювала підприємницької діяльності у зв`язку з тим, що знаходилась в зоні АТО, а саме на території Донецької області у Петровському районі. Проте, у 23.06.2021 на адресу позивачки надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-26907-13 від 14 травня 2021 року виданого ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідно до якої відповідач вимагає сплатити борг зі сплати Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 17473,19 гривня. На думку позивачки вказана вимога суперечить Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив проти адміністративного позову (№ 350 від 04.01.2022), у якому вказує, що вимога є законною та що позов не підлягає задоволенню Зазначає, що нарахування в інтегрованій картці платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 проведені автоматично, відповідно до програмного забезпечення розробленого на підставі діючого законодавства. Сума боргу зазначена у вимозі від 14.05.2021 дорівнює 17473,19 грн., а саме нарахування за з 21.01.2015 по 24.10.2019. При цьому вказує, що 21.09.2017 позивач змінила місце реєстрації до м. Бердянськ Запорізької області, тобто місце перебування не є тимчасово окупованою територією України. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши та дослідивши надані документи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно даних АІС «Податковий Блок» ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) перебувала на обліку як фізична особа - підприємець у податкових органах з 10.10.2003 по 24.03.2021 (дата, проведення державної, реєстрації припинення підприємницької діяльності). З 01.03.2012 по 31.12.2015 та з 01.10.2017 по 24.03.2021 застосовувала спрощену систему оподаткування.

21.09.2017 ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) у зв`язку із зміною місця проживання, шляхом переведення з ГУ ДПС у Донецькій, області, Східна ДПІ (Петровський р-н м. Донецьк) була взята на облік в ГУ ДПС у Запорізькій області, Бердянська ДПІ (м. Бердянськ).

23.06.2021 ОСОБА_1 отримано податкову вимогу №Ф-26097-13 від 14.05.2021 на суму 14273,19 грн. про нарахування недоїмки, зокрема штрафні санкції у розмірі 5951,59 грн. та пені 11521,60 грн. на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів та з урахуванням норм статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату єдиного соціального внеску у встановленому порядку.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виключно цим законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 зазначеного Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 цього ж Закону. Абзацом 1 частини восьмої цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 вказаного Закону України регламентує заходи впливу та стягнення, частиною першої якої (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 названого Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Частиною 11 цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності з 15.10.2014, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 93 такого змісту:

«Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються. Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася АТО, розпочата відповідно до указу №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням КМ від 05.11.2014 №1079-р).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Крім того, Законом України від 12.08.2014 №1636-VIІ Про створення вільної економічної зони Крим та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування доповнено пунктом 93 такого змісту: тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", зупиняється застосування до платників єдиного внеску із місцезнаходженням (місцем проживання) на тимчасово окупованій території України норм статей 25 і 26 цього Закону.

Податкова інформація про суми недоїмки платників єдиного внеску, визначених абзацом першим цього пункту, зберігається та опрацьовується в інформаційних базах контролюючих органів в окремому (позабалансовому) порядку.

Також, згідно із змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 №219-VIII Про внесення змін до розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці" пункт 93 у редакції Закону України від 02.09.2014 №1669-VII вважається пунктом 94.

У свою чергу, на виконання приписів пункту 28 Закону України від 24.12.2015 №911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з 01.01.2016 виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, яким розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування доповнено пунктом 93.

Таким чином, наведена вище норма пункту 93 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування проіснувала в Законі України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції з 15 вересня 2014 року до 01 січня 2016 року внаслідок її виключення згідно із згаданим вище Законом України від 24.12.2015 №911-VIII, але в повній мірі збереглася у вигляді пункту 94, що наразі є чинним.

Пункт 94 не виключено із розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його положення продовжують свою дію в часі.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що спеціальним законом, який регулює спірні правовідносин є Закон № 2464, преамбулою якого зазначено, що цей закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Враховуючи те, що на момент виникнення спірних правовідносин, був чинним п. 93, а в редакції, зі змінами внесеними законом № 219-VIII від 02.03.2015 став вважатись пунктом 94, вважаємо, що платники ЄСВ протягом спірного періоду, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Місто Донецьк, де було взято на облік позивача як платника податків, входять до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 № 1275-р.

Суб`єкт підприємницької діяльності здійснювала діяльність на території проведення антитерористичної операції, а тому звільнена від відповідальності за податкове правопорушення у зв`язку з настанням обставин непереборної сили, дія яких підтверджується сертифікатом торгово-промислової палати від 17.04.2018 № 8098. Цим сертифікатом засвідчено настання обставин непереборної сили (проведення антитерористичної операції) для ОСОБА_1 з 20.07.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються граничного строку сплати податків та обов`язкових платежів.

Відповідно до статті 10 Закону №1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР (далі - Закон №671/97-ВР) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими га іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув грунту, інші стихійні лиха тощо.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово- промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 15.07.2014 №40(3) (в редакції, затвердженій рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 №44(5) (далі - Регламент).

Так, пунктом 6.1 розділу 6 Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс- мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

За змістом пункту 6.2 розділу 6 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим га/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, заявник, після закінчення дії таких обставин, мас право звернутися до Торгово-промислової штати України/регіональної торгово-промислової палати для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних

засадах відповідно до цього Регламенту.

Отже, сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати від 17.04.2018 № 8098 є допустимим доказом, який посвідчує дію обставин непереборної сили.

Як слідує з відзиву, згідно отриманої інформації з інтегрованої картки платника єдиного внеску за кодом платежу 71040000, яка надійшла з ДПІ за попереднім місцезнаходженням, на дату переведення рахувалась недоїмка в сумі 6524,44 гри, а саме:

1230,56 грн нараховано єдиного внеску № 179655/еv від 20.01.2015 терм.спл. 20.01.2015;

1267,95 грн нараховано єдиного внеску № 1000506/еv від 20.04.2015 терм.спл. 20.04.2015;

1267,95 грн нараховано єдиного внеску № 1789130/еv від 20.07.2015 терм.спл. 20.07.2015;

1323,47 грн нараховано єдиного внеску № 23646875/еv від 19.10.2015 терм.спл. 19.10.2015;

1434,51 грн нараховано єдиного внеску № 129373/еv від 19.01.2016 терм.спл. 19.01.2016.

Зазначена сума недоїмки була погашена протягом 2017 - 2018 років та платником не оскаржувалась.

Станом на 29.12.2021, в інтегрованій картці платника єдиного внеску за кодом платежу 71040000 після зміни місця реєстрації 21.09.2017 до ГУ ДПС у Запорізькій області, Бердянська ДПІ (м. Бердянськ) (тобто місцезнаходження (місце проживання) не є тимчасово окупована територія України) ОСОБА_1 за період з 2016 по 2020 роки були проведені наступні нарахування єдиного внеску:

за 2016 рік - 3797,64 грн нараховано платником самостійно єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно Звіту № 540 від 20.09.2017 термін сплати 20.09.2017(ОДПС 568);

за 2017 рік - 8448,00 грн нарахований ЄВ за рік;

за 2018 рік - 9828,72 грн нарахований ЄВ відповідно по термінам 19.04.2018, 19.07.2018, 19.10.2018, 21.01.2019;

за 2019 рік - 11016,72 грн нарахований ЄВ відповідно по термінам 19.04.2019, 19.07.2019, 21.10.2019, 20.01.2020;

за 2020 рік - 9595,30 грн нарахований ЄВ відповідно по термінам 21.04.2020, 20.07.2020,19.10.2020, 19.01.2021.

Водночас, за період з 2016 по 2019 роки платником не виконувались вимоги ст. 9 Закону № 2464, а саме єдиний внесок з 21.01.2015 по 24.10.2019 сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

Враховуючи вище викладене, на підставі даних інтегрованої картки платника, відповідно до вимог пп. 2 п. 2 розділу VII "Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, зі змінами та доповненнями (далі - Інструкція) ОСОБА_1 23.03.2021 винесено Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до Інструкції № . Направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення та, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, отримано платником 30.03.2021.

Позивачем не надано заперечень або спростувань щодо вказаної інформації.

Таким чином, суд зазначає, що під час перебування на обліку у податковому органі на окупованій території позивачем було сплачено єдиний внесок. При цьому в подальшому з 2017 року позивач перебував та був зареєстрований на території м. Бердянськ Запорізької області, що не підпадала під окуповані території. При цьому, єдиний внесок сплачувався з порушенням строку. Суд звертає увагу, що рішення про застосування штрафних санкцій від 23.03.2021, що отримано платником 30.03.2021, позивачем не оскаржувалося, а відтак є чинним.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду докази, які підтверджують законність винесеної вимоги, при цьому позивачем не надано спростувань вказаних обставин, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправним та скасування нарахування з єдиного соціального внеску, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 11.08.2022.

Суддя О.О. Артоуз