Справа № 380/16579/21
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий-суддя у першій інстанції: Кравців О.Р.

12 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/16579/21 пров. № А/857/5920/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-прокат" на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі № 380/16579/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-прокат" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2021р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «"Укр-прокат» (далі ТзОВ «"Укр-прокат") звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Львівській, області, Державної податкової служби України, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати, рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.06.2021р. №2794801/42911456 (про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.03.2021р. №22);

- зобов`язати зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.03.2021р. №22, датою її подання на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.07.2021р. №2884325/42911456 (про відмову в реєстрації податкової накладної від 30.06.2021 №49);

- зобов`язати зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.06.2021р. №49, датою її подання на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати, рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.08.2021. №2979519/42911456 (про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.07.2021 №52);

-зобов`язати зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну 31.07.2021р. №52, датою її подання на реєстрацію;

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2022р. позов задоволено повністю.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2022р суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області в користь ТзОВ «"Укр-прокат» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі - 750 грн. 00 коп.

Крім того, суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України в користь ТзОВ «УКР-ПРОКАТ» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі - 750 грн. 00 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням, апелянт Головне управління ДПС у Львівській області подав апеляційну скаргу в якій просить суд, скасувати додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2022р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Разом з тим, з додатковим судовим рішенням не погодився ТзОВ "Укр-прокат», вважаючи, що таке прийнято з порушенням норм процесуального права. Просить суд, скасувати додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 р. та прийняте нове рішення, яким задовольнити заяву позивача у повному обсязі.

В п.3 ч.1 ст.311 КАС України видно, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

ст.59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

В ст.16 КАС України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Із змісту ст.132 КАС України видно, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

В п.14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи видно, що державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).

Відповідно до ч.4,ч.5 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч.ч.7,9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За положеннями ст.30 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновків про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Зазначений висновок узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини (надалі також - ЄСПЛ), зокрема, у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Так, позивач ТзОВ «"Укр-прокат" на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надав суду - договір про надання правової допомоги №25/08 від 25.08.2021р.; акт про надання правової (правничої) допомоги від 16.02.2022р.; рахунок адвокатського бюро «Бєлановський та партнери» №170 від 09.09.2021р. щодо оплати правової (правничої) допомоги; платіжне доручення №749 від 20.09.2021р. щодо оплати правової (правничої) допомоги.

Із змісту ч.6,ч.7 ст.134 КАС України видно, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що сума в розмірі 15000,00 грн. понесених витрат на правничу допомогу є необґрунтованою, не відповідає реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а її стягнення становить надмірний тягар для відповідачів в межах воєнного стану введеного в державі, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

З врахування складності справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, колегія суддів вважає співмірною компенсацією вартість виконаної роботи в розмірі 1500,00 грн., які суд першої інстанції обґрунтовано та пропорційно стягнув з суб`єктів владних повноважень в користь позивача.

Щодо доводів апелянта ТзОВ «Укр-Прокат» про те, що суд першої інстанції неправильно визначив співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

У постанові від 24.01.2019р. у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/WestAllianceLimited проти України, заява № 19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Доводи апеляційних скарг не містять обґрунтувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відшкодування витрат на правничу допомоги чи неспівмірності розміру витрат із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) із реальним обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), а зводяться фактично до цитування норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, та судової практики.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката підлягає стягненню в розмірі 1500,00 грн., оскільки заявлена сума витрат на правничу допомогу в розмірі 15000 є завищеною. При цьому, враховує складність справи, затрачений час адвоката на надання таких послуг та враховує критерій співмірності, розумності та реальності їхнього розміру.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що стягнення витрат у заявленому розмірі становить надмірний тягар для податкового органу, що суперечить принципу розподілу таких витрат в межах воєнного стану.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого додаткового судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 134, 139, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-прокат" залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року у справі № 380/16579/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 12.08.2022р.