Справа № 200/3217/22
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року Справа№200/3217/22

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Шинкарьової І.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача 1 : Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122,Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, );відповідача 2 : Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (місцезнаходження: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, каб.609, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач), із вимогою:

визнати противоправними дії/бездіяльність відповідача щодо реалізації права позивача на пенсійне забезпечення;

зобов`язати відповідача призначити пенсію з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 11.10.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.01.2022 звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1. Заяву було подано через вебпортал ПФУ. Так як після подання заяви позивач не отримала жодного повідомлення про прийнятерішення, знову звернулась до відповідача, та отримала відповідь № 3309-2088/Т-15/8-0500/22 від 09.02.2022 та рішення № 29 від 25.01.2022. Згідно зазначеного рішення позивачу відмовлено у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 згідно п.п. 1 п.2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку за Списком № 1 на дату звернення за призначенням пенсії. Позивач вважає, що дії відповідача є незаконними щодо визначення необхідного пенсійного віку.

Ухвалою від 25.05.2022 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою від 16.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 15.07.2022 залучено до участі у справі у якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідач1, заперечив проти позову так вказав, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію завіком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення нимитакого віку: 50 років - з 01.10.1974 по 31.12.1975.

Згідно наданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 34 роки 01 місяць 27 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 09 років 21 день. Вказує, що вік позивачки становить 45 років. За результатами розгляду заяви від 18.01.2022 прийнято рішення відмовити позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 згідно ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку на дату звернення за призначенням пенсії.

На тих же обставинах ґрунтується відзив на позовну заяву відповідача 2.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась на вебпортал Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до п.п.1 п. 2 ст. 114 Закону №1058.

В матеріалах справи маються три заяви про призначення пенсії позивача від 06.01.2022 (довільної форми), 10.01.2022 та 18.01.2022.

З рішення відповідача 2 від 25.01.2022 №29 вбачається, що позивач, звернулась 18.01.2022 на вебпортал Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до п.п.1 п.2 ст.114 Закону №1058, надавши наступні документи: паспорт, код, трудову книжку, свідоцтво про народження дитини, свідоцтва про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, накази про результати атестації робочих місць, переліки робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за результатамиатестації робочих місць за результатами атестації робочих місць за умовами праці по Списку № 1. Для підтвердження пільгового періоду надано довідку від 06.01.2022 №17, видану ПРАТ ММК ім.Ілліча про періоди роботи з 14.07.2002 по 03.08.2011. Згідно документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж позивача становить 34 роки 01 місяців 27 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 09 років 00 місяців 21 день.

Не зараховано період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , оскільки відсутня відмітка про одержання паспорта, в заяві незазначена відповідна інформація. Прийнято рішення відмовити позивачу у призначенні дострокової пенсії завіком на пільгових умовах по Списку № 1 згідно п.п. 1 п. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку за Списком № 1 на дату звернення за призначенням пенсії.

Отже, сторонами визнається розмір страхового та пільгового стажу роботи позивача.

Вважаючи протиправним рішення органу Пенсійного фонду України щодо відмови у призначенні пільгової пенсії, позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач вважає, що саме застосування вікового цензу (недосягненням пенсійного віку) за Списком № 1 на дату звернення за призначенням пенсії є протиправним, а також вказує, що вона досягла пенсійного віку 10.10.2021, та звернулась за призначенням пенсії не пізніше трьох місяців (перший робочий день після вихідного 10.01.2022), та подала додаткові документи не пізніше 3 місяців з дня звернення за призначенням пенсії 18.01.2022. Таким чином вважає, що має право на призначення пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 11.10.2021.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

03.10.2017 Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", що доповнив Закон № 1058-ІVрозділом XIV-1, який містить п.1 ч.2 ст. 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах».

За приписами ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон № 1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки -після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом а статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом а статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020(далі також Рішення № 1-р/2020) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ст.13, ч.2 ст.14, пункти «б»-«г» ст.54 Закону № 1788-XIIзі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

У п. 3.1 рішення № 1-р/2020 від 23.01.2020 наголошено, що за юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (абз.2 п.п.4.3 п.4 мотивувальної частини рішення від 27.02.2018 № 1-р/2018). Відповідно до змісту ст. 8 Конституції України, розвиваючи практику Конституційного Суду України, верховенство права слід розуміти, зокрема, як механізм забезпечення контролю над використанням влади державою та захисту людини від свавільних дій державної влади.

Також у п. 4.4. мотивувальної частини Рішення від 23.01.2020 № 1-р/2020 Конституційний Суд України дійшов висновку, що ст. 13, ч.2 ст.14, п. б-г ст.54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій ст.8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

У п.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 визнано неконституційними ст.13, ч.2 ст.14, п. б - г ст. 54 Закону № 1788-XII в редакції Закону № 213-VIII.

У контексті предмету спору Конституційним Судом України визнані неконституційними положення щодо підвищення віку виходу на пенсію для пільгових категорій осіб та згідно з п. 2 резолютивної частині Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 зазначені положення втрачають чинність з дня ухвалення цього Рішення (тобто з 23.01.2020).

У п.3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 викладена юридична позиція щодо порядку виконання цього Рішення, а саме: застосуванню підлягають положення Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (п.2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV- з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік для жінок у 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Так, за позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою в постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20 за подібних правовідносин: «Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. п.56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV».

Дана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду яка викладена у постанові від 04.05.2022 у справі № 440/2850/20.

Висновки суду по суті позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судом також встановлено та не заперечується відповідачем, що на момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (10.01.2022, 18.01.2022) позивачу виповнилося 45 років, що підтверджується копією паспорта громадянина України та загальний страховий стаж становить 34 роки 01 місяців 27 днів, в тому числі за Списком №1-09 років 00 місяців 21 день.

З огляду на викладене, рішення відповідача 2 від 25.01.2022 №29 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за норами п.п.1 п. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 50 років, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Визнання протиправним рішення пенсійного органу охоплює позовні вимоги в частині визнання протиправними його дій/бездіяльності, щодо реалізації її права на пенсійне забезпечення, оскільки правові наслідки для позивача мало саме рішення відповідача 2.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що позивач набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. а ч.1 ст. 13 Закону № 1788, оскільки на час звернення за призначенням пенсії вона досягла 45-річного віку та набула необхідний страховий і пільговий стаж.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач досягла 45 років 10.10.2021, до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії звернулася у 10.01.2022, тобто не трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Суд звертає увагу, що відповідачами заява від 10.01.2022 не була розглянута.

Відтак, суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача - 2 призначити позивачу пенсію відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.10.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є покладання на відповідача 2 обов`язку призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 11.10.2021 ( день що настає за днем досягнення пенсійного віку) на підставі п. а ч.1 ст. 13 Закону № 1788 в редакції, яка діяла до ухвалення Закону № 213.

Застосовуючи цей спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що судовий захист має бути ефективним, зокрема виключати повторне звернення до суду.

Крім того, саме такий спосіб захисту порушеного права застосований Верховним Судом за наслідками розгляду зразкової справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Суд зауважує, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами позивача є ГУ ПФУ в Полтавський області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову у проведенні такого перерахунку.

Отже, саме на ГУ ПФУ в Полтавській області суд покладає обов`язок призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 11.10.2021 ( день що настає за днем досягнення пенсійного віку) на підставі п. а ч.1 ст. 13 Закону № 1788 в редакції, яка діяла до ухвалення Закону № 213.

Як наслідок, у задоволенні позовних вимог позивача до ГУ ПФУ в Донецькій області слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача 1 : Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122,Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ); відповідача 2 : Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (місцезнаходження: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, каб.609, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 29 від 25.01.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 11.10.2021 (день, що настає за днем досягнення пенсійного віку) на підставі п. а ч.1 ст. 13 Закону № 1788 в редакції, яка діяла до ухвалення Закону № 213.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Повне судове рішення складено 11.08.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Шинкарьова