Справа № 990/111/22
Суддя: Желєзний Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 серпня 2022 року

м. Київ

Справа № 990/111/22

Провадження № 11-88заі22

Суддя Великої Палати Верховного Суду Желєзний І. В. перевірив матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на судове рішення (скаржником дати ухвалення не зазначено) у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Верховного Суду про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування актів, рішень, зобов?язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Як убачається із відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень (ухвала судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі № 990/111/22 ), ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Верховного Суду, у якому просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність, будь-які рішення Верховного Суду, який з 2009 року порушує право та протиправно відмовляє у забезпеченні його права;

- визнати незаконним та скасувати будь-який нормативно-правовий акт, будь-яке рішення будь-якого суду, будь-якого органу державної влади, якщо воно суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси, а саме: скасувати ухвалу Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 990/71/22 як таку, що порушує цивільне право та законні права та інтереси, та визнати незаконною ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року, а справу направити до суду за підсудністю;

- у разі відмови від забезпечення права згідно з позовними вимогами відповідно до статті 22 Цивільного процесуального кодексу України справу направити на розгляд іноземних судів, зокрема, Нідерландів, Голландії, Бельгії, Данії, Великої Британії, Канади, враховуючи те, що Верховний Суд з 2009 року по сьогодні, а правосуддя України з 2007 року по сьогодні, в тому числі Верховний Суд з 2018 року по сьогодні розглянув +/- 75 його позовів і не прийняв жодного правосудного рішення.

10 серпня 2022 року до Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла конституційна апеляційна скарга (орфографія оригіналу збережена).

Відповідно до частини третьої статті 292 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.

Статтею 296 КАС України встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Перевіряючи апеляційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Згідно з пунктами 2 та 5 частини другої статті 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються, зокрема, дата ухвалення рішення; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції.

Статтею 315 КАС України визначені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; 3) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 4) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.

Разом з тим в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначив, яке саме судове рішення він оскаржує та які вимоги він ставить до суду відповідно до вказаних положень статті 315 КАС України.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Однак відповідачем не зазначено місцезнаходження відповідача.

Пунктом 6 частини другої статті 296 КАС України передбачено, що в апеляційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Усупереч наведеній нормі апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить обґрунтування його вимог із зазначенням того, у чому саме, на його думку, полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів судом першої інстанції і встановлення обставин та (або) застосування норм права.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначається дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується. Однак ця вимога скаржником не виконана.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч наведеній вимозі до апеляційної скарги не додано такого документа.

В апеляційній скарзі зазначено, що позивача від сплати судового збору «звільнено Законом згідно посвідчень» (орфографія оригіналу збережена), проте жодних доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення від сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги, зокрема копій відповідних посвідчень, ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлена у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, немайнового характеру -ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою статті 169 КАС України встановлено, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи наведене вище, а також те, що апелянтом не зазначено, на яке саме судове рішення ним подано апеляційну скаргу, Велика Палата Верховного Суду не може зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити за подання такої скарги.

Крім того, всупереч вимогам пункту 2 частини п`ятої статті 296 КАС України скаржником не додано копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно із частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Положеннями статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам статей 296, 298 КАС України і виявлені судом недоліки перешкоджають її прийняттю до провадження, то така скарга підлягає залишенню без руху.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги скаржнику необхідно протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали викласти апеляційну скаргу в новій редакції, у якій було б зазначено:

- дату ухвалення судового рішення, яке оскаржується;

- місцезнаходження відповідача;

- у чому саме, на думку апелянта, полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин та (або) застосування норм права судом першої інстанції;

- вимоги відповідно до положень статті 315 КАС України;

-дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції;

та надати документ про сплату судового збору або документ, що підтверджує наявність підстав для звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, а також копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо він не усунув зазначені недоліки.

Також суд вважає за доцільне роз`яснити скаржнику, що у випадку, якщо він є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, то може реалізувати це право в порядку, визначеному Законом України від 02 червня 2011 року № 3460-VI«Про безоплатну правову допомогу» (далі - Закон № 3460-VI»).

Так, зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 Закону № 3460-VIправо на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону № 3460-VIбезоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Статтею 3 Закону № 3460-VI визначено, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України № 3460-VI безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг, як захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Таким чином, на законодавчому рівні закріплені державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги і за наявності відповідних підстав ОСОБА_1 може звернутися до суб`єктів надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема, з метою отримання такої допомоги шляхом складення процесуального документа на виконання цієї ухвали суду.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 169, 296, 298, 315 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на судове рішення (скаржником дати ухвалення не зазначено) у справі № 990/111/22 за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Верховного Суду про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування актів, рішень, зобов?язання вчинити дії - залишити без руху.

2. Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

3. Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків скарги в установлений судом строк скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Желєзний