Справа № 320/17438/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року м.Київ № 320/17438/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа Центральна військово-лікарська комісія Збройних сил України про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України, третя особа Центральна військово-лікарська комісія Збройних сил України, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України №5598215 від 22.06.2021;

- зобов`язати повторно розглянути заяву з відповідними документами щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та причини смерті із захистом Батьківщини ОСОБА_2 , 1967 року народження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який мав інвалідність ІІ групи та згідно з протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №3135 від 08.12.2017, чоловік позивачки мав захворювання "так, пов`язані із захистом Батьківщини". ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки помер. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №173 від 29.03.2021 причиною смерті ОСОБА_2 є коронавірусная хвороба 2019, серцево-судинна недостатність. Надалі, листом Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України повідомлено про відсутність підстав для встановлення причинного зв`язку гострого інфекційного захворювання дихальних шляхів, що послужило ІНФОРМАЦІЯ_2 причиною смерті ОСОБА_2 із захистом Батьківщини. Не погоджуючись з таким рішенням Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, позивачка оскаржила його до суду.

Ухвалою суду від 28.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 , надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що ОСОБА_1 08.06.2021 при зверненні із заявою до ЦВЖ ЗС України надала всі необхідні документи для встановлення військово-лікарською комісією наявності або відсутності причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_2 . Відповідно до протоколу паталого-анатомічного дослідження № 173 від 29.03.2021 та лікарського свідоцтва про смерть № 173 встановлено захворювання, які стали причиною смерті ОСОБА_2 (Коронавірусна хвороба СОVID-19 (основна причина смерті), а також двобічна полісегментарна пневмонія та серцево-судинна недостатність (безпосередні причини смерті)). Дані захворювання не були пов`язані із захистом Батьківщини при житті ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом Центральної-військово-лікарської комісії від 08.12.2017 №3135.З огляду на зазначене, відсутній причинний зв`язок захворювань що призвели до смерті колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 із захистом Батьківщини артеріальна гіпертензія (гіпертонічна хвороба) та серцево-судинна недостатність є різними, ніяк не пов`язаними між собою захворюваннями. Тому, захворювання ОСОБА_2 - серцево-судинна недостатність, яка стала однією з безпосередніх причин його смерті, ніяк не пов`язана та не є, як зазначає позивачка, "медичним наслідком" гіпертонічної хвороби І ст., 1 ст. ризик 4, яка була пов`язана за життя ОСОБА_2 із захистом Батьківщини (протокол засідання Центральної-військово-лікарської комісії від 08.12.2017 № 3135). Також, відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок між захворюваннями одержаними під час участі в АТО та причиною смерті зазначеною у частині І пункту 11 Лікарського свідоцтва про смерть від 29.03.2021 № 173 двобічна полісегментарна пневмонія та серцево-судинна недостатність (безпосередні причини смерті). Також, відповідач наголосив на тому, що він не є належним відповідачем у даній справі, оскільки позивачкою оскаржується рішення Центральної військово-лікарської комісії, яка є самостійною юридичною особою та може бути самостійним відповідачем у справі, а тому просив замінити неналежного відповідача.

Третя особа, у своїх письмових поясненнях не погодилась з доводами позивачки, вважає дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України обґрунтованими та правомірними.

Ухвалою суду від 07.07.2022 залучено до участі у справі у якості співвідповідача Центральну військову-лікарську комісію Збройних Сил України.

Відповідач, Центральна військова-лікарська комісія Збройних Сил України, не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 , надала відзив на позовну заяву, у якому зазначила про те, що захворювання ОСОБА_2 , які були пов`язані Центральною-військово-лікарською комісією (протокол від 08.12.2017 № 3135) із захистом Батьківщини, не стали причиною його смерті. Коронавірусна хвороба СOVID-19 (основна причина смерті), а також двобічна полісегментарна пневмонія та серцево-судинна недостатність (безпосередні причини смерті) не виникли у ОСОБА_2 в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії у вересні 2015 року (документи які б це підтверджували відсутні). Також, відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок між захворюваннями, одержаними під час участі в АТО та причиною смерті, зазначеною у частині І пункту 11 Лікарського свідоцтва про смерть від 29.03.2021 № 173 Двобічна полісегментарна пневмонія та серцево-судинна недостатність (безпосередні причини смерті). Враховуючи те, що захворювання ОСОБА_2 , які були пов`язані Центральною-військово-лікарською комісією із захистом Батьківщини та зазначені у протоколі від 08.12.2017 № 3135, не вказані як причина його смерті у частині І пункту 11 Лікарського свідоцтва про смерть від 29.03.2021 № 173 та у пункті 19 протоколу патолого-анатомічного дослідження № 173 від 29.03.2021, згідно підпункту " ґ " пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення, вбачається відсутність підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань які є причиною смерті ОСОБА_2 із захистом Батьківщини у 2015 році. Абзацом 2 пункту 21.3 глави 21 розділу II Положення передбачено, що у випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення, тому ОСОБА_1 надано роз`яснення від 22.06.2021 № 598/215, про відсутність підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань, що призвели до смерті ОСОБА_2 і причин його смерті із захистом Батьківщини.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданим 12.07.1996 Києво-Святошинським РВ ГУМВС України в Київській області.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 26.07.2018 позивачка була одружена з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Чоловік позивачки, ОСОБА_2 , мав інвалідність ІІ групи з захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, про свідчить довідка до акту огляду МСЕК серії АВ №1053568 від 08.01.2019 та посвідчення серії НОМЕР_4 від 11.01.2019.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 30.03.2021 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу патолого-анатомічного дослідження №172 від 29.03.2021 та лікарського свідоцтва про смерть №173 від 29.03.2021 причиною смерті ОСОБА_2 є коронавірусна хвороба 2019 (основна причина) та серцево-судинна недостатність (безпосередня причина смерті).

Згідно з наданими позивачкою копіями виписок з історії хвороби та виписних епікризов, ОСОБА_2 у період з 2016 по 2020 роки мав ряд захворювань, зокрема, цукровий діабет, діабеитчна ангіонатія, полінейропатія, гепатоз, стеатогепатоз, ретинопатія, ожиріння, аторосклеротичний кардіосклероз, персистуюча форма ФП, аортосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст., гіперурікемія, хр.попереково-крижковий радикуліт, хронічна двобічна з переважною справа люмбоішіалгія на тлі остеохондрозу попереково-крижового відділів хребта, ускладненого килами диску, зі стенозом спинно-мозкового каналу, мікродискектомія, хронічний гепатит нез`ясованої етіології із спленомегалією, хронічний простатит в ст.ремісії, хронічний простатит в ст. ремісії, хронічний панкреатит в стадії ремісії, кисти правої нирки, часткове подвоєння обох нирок, ДОА лівого гомілкостопного суглобу, онхомікоз стоп, тотальна гіпертрофічна форма.

У червні 2021 року позивачка звернулася до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України із заявою про встановлення причинного зв`язку захворювання та причини смерті із захистом Батьківщини ОСОБА_2 .

Однак, Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України, своїм листом від 22.06.2021 №5598215 повідомила про те, що відсутні підстави для встановлення причинного зв`язку гострого інфекційного захворювання дихальних шляхів, що послужило 29.03.2021 причиною смерті ОСОБА_2 , із захистом Батьківщини.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України імперативно визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 №2801-XII (далі - Закон №2801-XII) законодавство України про охорону здоров`я базується на Конституції України і складається з цих Основ та інших прийнятих відповідно до них актів законодавства, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я.

Статтею 70 Закону №2801-XII передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України регламентовано Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008.

Пунктом 1.3 розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

У відповідності до пункту 2.1 розділу II Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення, на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також:

розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи;

розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями;

розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я;

перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і лікувальних закладах Міністерства оборони України;

контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти);

розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи;

аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК;

проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи;

організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК;

підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК;

прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України;

проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

Відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення, ЦВЖ має право:

оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І цього Положення;

перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи;

перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах;

перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи;

витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а, саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років);

залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи;

перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів;

направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників;

запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи;

надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів. Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту;

розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК). Відповідно до підпункту 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України з заявою про встановлення причинного зв`язку гострого інфекційного захворювання дихальних шляхів, що послужило 29.03.2021 причиною смерті ОСОБА_2 із захистом Батьківщини.

До вказаної заяви позивачкою було додано: витяг з протоколу Центральної-військово-лікарської комісії від 08.12.2017 № 3135; копії протоколу патолого-анатомічного дослідження № 173 від 29.03.2021; довідки про безпосередню участь ОСОБА_2 в АТО від 29.09.2015 № 4533, свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; посвідчення ветерана війни - інваліда війни ОСОБА_2 , копія паспорта та копію картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ; свідоцтва про шлюб; копія військового квитка ОСОБА_2 , що сторонами визнається.

Оскільки Центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України підлягало розгляду питання визначення причинного зв`язку захворювання, що призвело до смерті колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , із захистом Батьківщини, тому основними документами необхідними для вирішення питання щодо встановлення Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України причинного зв`язку є:

- протокол патолого-анатомічного дослідження № 173 від 29.03.2021 (із пункту 11 облікової форми № 106/о «Лікарське свідоцтво про смерть» № 173) - первинний медичний документ, який містить інформацію про захворювання що призвели до смерті, причину смерті, яка в подальшому зазначається у постанові військово-лікарської комісії;

- витяг з протоколу Центральної-військово-лікарської комісії від 08.12.2017 № 3135, яким захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 при його житті були пов`язані із захистом Батьківщини.

Так, пунктом 19 протоколу патолого-анатомічного дослідження № 173 від 29.03.2021 (із пункту 11 облікової форми № 106/о «Лікарське свідоцтво про смерть» № 173), який був наданий позивачкою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, підтверджується, що основною причиною смерті ОСОБА_2 є коронавірусна хвороба 2019, безпосередніми причинами смерті є двобічна полісегментарна пневмонія та серцево-судинна недостатність.

Враховуючи зазначене, до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України позивачкою була надана вся необхідна інформація про захворювання, що призвели до смерті та викликали причину смерті ОСОБА_2 , а тому у відповідача відсутній був обов`язок витребовувати додаткові медичні документи.

Крім того, лікування ОСОБА_2 перед його смертю відбувалось у військовому госпіталі (Центральній районній лікарні), а тому запит медичних документів (медичної картки стаціонарного хворого, медичної картки амбулаторного хворого, консультативних висновків, тощо) ОСОБА_2 не є необхідними при визначенні причинного зв`язку захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця, оскільки вони містять лише інформацію, на які хвороби хворів ОСОБА_2 за його життя, але не містять даних щодо захворювань, які є причиною його смерті, на відміну від лікарського свідоцтва про смерть або протоколу патолого-анатомічного дослідження.

Щодо твердження позивачки про необхідність залучення головних (провідних) медичних спеціалістів та інших лікарів спеціалістів до розгляду питання про встановлення причинного зв`язку захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , суд зазначає, що відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення, залучення головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи є правом Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, та не має обов`язкового характеру.

Також, слід зазначити, що постанова Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення (пункт 21.30 глави 21 розділу II Положення).

Відповідно до підпункту "ґ" пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення "Захворювання. ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних, повільно прогресуючих, захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

Водночас, лікарське свідоцтво про смерть № 173 від 29.03.2021 було видано патологоанатомом на підставі результату фізрозтину.

Згідно пункту 1.1 глави 1 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої Наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1152/13026 (далі - Інструкція), для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я або ФОП видається лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о).

Лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату фізрозтину (пункт 2.2 глави 2 Інструкції).

Відповідно до пункту 19 протоколу патолого-анатомічного дослідження № 173 від 29.03.2021 (із пункту 11 облікової форми № 106/о «Лікарське свідоцтво про смерть» № 173) основною причиною смерті ОСОБА_2 є коронавірусна хвороба 2019, безпосередніми причинами смерті є двобічна полісегментарна пневмонія та серцево-судинна недостатність.

Главою 3 Інструкції визначений порядок заповнення лікарського свідоцтва про смерть.

Відповідно до пункту 3.11 глави 2 Інструкції, у пункті 11 лікар вказує свої прізвище, ім`я, по батькові, посаду і зазначає підставу, яка дає змогу визначити послідовність патологічних процесів, які призвели до смерті, і вказує причину смерті.

Основною (первинною) причиною смерті потрібно вважати хворобу або травму, що призвела до розвитку хворобливих процесів, які спричинили смерть, або наслідки нещасного випадку чи насильства, що стали причиною смерті.

У частині І пункту 11 у рядку "а" записується хвороба або стан, що безпосередньо призвела до смерті, у рядках "б", "в", "г" зазначаються патологічні стани (якщо такі були), що зумовили безпосередню причину смерті (згадану вище): основна причина смерті вказується в останню чергу. Під безпосередньою причиною смерті потрібно розуміти хворобу або стан, що безпосередньо викликали смерть.

У деяких випадках основне захворювання і безпосередня причина смерті можуть збігатися.

Відповідно до Стандартів медичної допомоги "Коронавірусна хвороба (СОVID-19)", затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 березня 2020 року № 722 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17 вересня 2020 року № 2122), коронавірусна хвороба (СОVID-19) є гострою респіраторною хворобою.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв від 08.12.2017 № 3135, захворювання сержанта у запасі ОСОБА_2 , 1967 року народження, "Астено-невротичний синдром після перенесеної гострої реакції на стрес, ускладненим явищами логоневрозу. Гіпертонічна хвороба І ст., 1 ст. ризик 4. Ангіопатія сітківки обох очей по гіпертонічному типу з перевагою артеріосклерозу, венозного повнокрів`я і іщерізації сітківки. Люмборадикулопатія L4-S1 справа, стадія загострення, на фоні дегенеративно-дистрофічних змін хребта ускладнених протрузіями МХД L2- L4, L5-S1, грижею L4-L5. Стійкий виражений больовий та м`язові-тонічний синдром. Виражені порушення стато-динамічної функції хребта", що підтверджується медичною документацією, - Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини".

З огляду на вищезазначене, захворювання ОСОБА_2 , які були пов`язані Центральною військово-лікарською комісією (протокол від 08.12.2017 № 3135) із захистом Батьківщини, не стали причиною його смерті.

Тобто, коронавірусна хвороба СOVID-19 (основна причина смерті), а також двобічна полісегментарна пневмонія та серцево-судинна недостатність (безпосередні причини смерті) не виникли у ОСОБА_2 у період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії у вересні 2015 року.

Також, відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок між захворюваннями, одержаними під час участі в АТО та причиною смерті, зазначеною у частині І пункту 11 Лікарського свідоцтва про смерть від 29.03.2021 № 173 двобічна полісегментарна пневмонія та cерцево-судинна недостатність (безпосередні причини смерті).

Враховуючи те, що захворювання ОСОБА_2 , які були пов`язані Центральною-військово-лікарською комісією із захистом Батьківщини та зазначені у протоколі від 08.12.2017 № 3135, не вказані як причина його смерті у частині І пункту 11 Лікарського свідоцтва про смерть від 29.03.2021 № 173 та у пункті 19 протоколу патолого-анатомічного дослідження № 173 від 29.03.2021, згідно підпункту " ґ " пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення, вбачається відсутність підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань які є причиною смерті ОСОБА_2 із захистом Батьківщини у 2015 році.

Абзацом 2 пункту 21.3 глави 21 розділу II Положення передбачено, що у випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення.

Враховуючи зазначене, Центральною військово-лікарської комісії Збройних Сил України правомірно надано ОСОБА_1 роз`яснення від 22.06.2021 № 598/215, про відсутність підстав для встановлення причинного зв`язку захворювань, що призвели до смерті ОСОБА_2 і причин його смерті із захистом Батьківщини.

Відповідно до положень першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що доводи позивача є необґрунтованими з одночасним повним та належним доказуванням відповідачем правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.