Справа № 320/3976/22
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року № 320/3976/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення №77 від 19.04.2022 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в частині обрахування стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 29 років 13 днів та загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 68%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняти рішення про перерахунок довічного грошового утримання, виходячи з стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 31 рік і 13 днів та загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 72%.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач при призначенні щомісячного довічного грошового утримання безпідставно не врахував до стажу судді, період роботи її на посаді адвоката у відповідності до ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким дозволено зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення особи на посаду судді.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що за документами, наданими позивачкою для призначення щомісячного грошового довічного утримання судді, стаж на вище перелічених посадах становить 29 років 13 днів, а зарахування іншої діяльності до стажу роботи судді, зокрема адвокатської діяльності, законом не передбачено.

У відповіді на відзив, позивачка зазначила, що на час її призначення на посаду судді діяв Закон СРСР від 04.08.1989 №328-1 «Про статус суддів в СРСР», яким встановлювалося, що народним суддею міг бути обраний громадянин СРСР, який досяг на день виборів 25 років, мав вищу юридичну освіту і стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років і склав кваліфікаційний іспит.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно з Наказом Вищого адміністративного суду від 09.02.2022 №2-к ОСОБА_1 відраховано з посади судді Вищого адміністративного суду України у зв`язку з поданням заяви про відставку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, враховуючи в стаж роботи на посаді судді двох років роботи адвокатом.

З розрахунку довічного грошового утримання від 19.04.2022 вбачається, що 19.04.2022 відповідачем прийнято Рішення №77 перерахунок довічного грошового утримання у зв`язку з уточненням даних в ЕПС з підстав уточнення стажу.

Так, стаж роботи позивачки на посаді судді становить 29 років 13 місяців.

З 24.07.1990 по 27.01.1993 позивачка була членом Президії Чернівецької обласної колегії адвокатів, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 29.09.1983.

Вважаючи, що відповідачем безпідставно не враховано до стажу роботи на посаді судді двох років роботи адвокатом, позивачка звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На момент виходу позивачки у відставку та призначення їй щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Відповідно до п. 8 ч. 5 ст. 48 Закону №1402-VІІІ (в редакції, чинній на час призначення довічного грошового утримання), незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В силу вимог ч. 7 ст. 48 Закону №1402-VIII, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

Згідно ч. 2, 3 ст. 142 Закону №1402-VIII, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 5 ст. 142 Закону №1402-VIII визначено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Абзацом 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані норми кореспондують зі ст. 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що стаж судді, який дає право на відставку ОСОБА_1 становить 29 років 13 днів.

Щодо вимоги позивачки про визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування стажу роботи на посаді адвоката до стажу роботи судді, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 137 Закону №1402-VIII у первісній редакції 2016 року до стажу роботи на посаді судді зараховувалась лише робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосудця, Вищої ради юстиції. Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Однак, Законом України від 12.07.2018 №2509-VІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" ст. 137 Закону №1402-VIII доповнено частиною другою такого змісту: "До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді".

Отже, з дати набрання чинності Законом №2509-VІІІ, тобто з 05.08.2018, законодавець встановив нові правила обчислення стажу роботи на посаді судді, згідно з якими до суддівського стажу також зараховується період роботи у сфері права, вимога щодо якого була необхідною для призначення (обрання) особи на посаду судді вперше в силу вимог закону, який діяв на момент такого призначення (обрання).

Отже, системний аналіз наведених норм доводить, що положення ст. 137 та абз. 4 п. 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про судоустрій і статус суддів» свідчить, що з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесені зміни до ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддям додатково до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 зазначено, що внесені до ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зміни дозволяють зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення особи на посаду судді.

Вказаний висновок суду додатково підтверджується спільним листом голови Вищої ради правосуддя, в.о. голови Верховного Суду, голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в.о. голови Ради суддів України, голови Державної судової адміністрації та ректора Національної школи суддів України від 05.11.2018 №41783/0/9-18, №2664/0/2-18, №01- 6757/18, №9рс-1112/18, №1-22433/18, №02/3878.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 8 Закону СРСР «Про статус суддів в СРСР» від 04.08.1989 №328-1 (чинним на момент призначення позивачки суддею вперше), народним суддею міг бути обраний громадянин СРСР, який досяг на не день виборів 25 років, мав вищу юридичну освіту і стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років і склав кваліфікаційний іспит.

Таким чином, на момент призначення позивача суддею для зайняття такої посади поряд з іншим необхідним була наявність стажу роботи в галузі права не менш як два роки.

Відповідно, враховуючи вказане, до розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача, слід додаткового зарахувати два роки роботи адвокатом в Президії Чернівецької обласної колегії адвокатів.

Отже, стаж роботи позивачки з урахуванням двох років стажу роботи адвокатом становитиме 31 рік років 13 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №№1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, за кожний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо визначення щомісячного довічного утримання судді виходячи із 68% є протиправними.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок довічного грошового утримання, виходячи з стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 31 рік і 13 днів та загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 72% є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9,14, 72-78, 90,139,143, 242-246, 251, 255, 291 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 19.04.2022 №77 в частині обрахування стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , судді у відставці - 29 років 13 днів та загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 68%.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 , виходячи з стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 31 рік і 13 днів з урахуванням двох років стажу на роботи адвокатом та обчислювати виходячи із загального відсотку розрахунку пенсії - 72%.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі в сумі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.