Справа № 200/3664/22
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 року Справа№200/3664/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: 54020, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) про

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 23.12.2021р. №37 про відмову в призначенні пенсії за віком;

зобов`язання повторно розглянути питання щодо призначення пенсії за віком з 21.12.2021р., зарахувавши до її страхового стажу періоди роботи з 19.12.1978р. по 21.01.1994р. та з 3.02.1994р. по 15.03.2012р. (всього 33 роки 2 місяці 16 днів) в повному обсязі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням відповідача від 23.12.2021 №37 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 28 років відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При обчисленні страхового стажу не враховано запис в трудовій книжці за період роботи з 19.12.1978 по 21.01.1994, оскільки відсутні дані про реорганізацію підприємства. Страховий стаж за вказаний період обчислено за даними довідки від 17.12.2021 № 19.0708/1297, виданої на підставі відомостей про нарахування заробітної плати.

Позивач вважає оспорюваний акт суб`єкта владних повноважень прийнятим з порушенням та без урахування фактичних обставин справи, тому звернувся з даним позовом до суду.

Відповідачем до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову. Вказав, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 19.12.1978 (запис № 3 трудової книжки НОМЕР_2 ) по 21.01.1994 (запис № 11 трудової книжки НОМЕР_2 ) у магазині № 30 ОРСА Часов Ярського заводу вогнетривких виробів, оскільки не було надано документів, що підтверджують реорганізацію підприємства.

Вважають, що вимога позивача є необґрунтованою та безпідставною. Просили відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України згідно паспорта серія НОМЕР_3 .

21.12.2021 позивач звернулась до відповідача з заявою про прищначення пенсії за віком.

Рішенням відповідача позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що при обчисленні страхового стажу не враховано запис в трудовій книжці за період роботи з 19.12.1978 по 21.01.1994, оскільки відсутні дані про реорганізацію підприємства. Страховий стаж за вказаний період обчислено за даними довідки від 17.12.2021 № 19.0708/1297, виданої на підставі відомостей про нарахування заробітної плати. Страховий стаж позивача складає 26 років 08 місяців 0 днів.

Роз`яснено право позивача оскарження вказаної відповіді у разі незгоди з його прийняттям.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 позивач:

19.12.1978 прийнята учнем продавця магазину №30 Часов-Ярського заводу вогнетривких виробів (наказ №506 від 15.12.1978);

21.01.1994 звільнена за власним бажанням (наказ №15 від 21.01.1994);

03.02.1994 прийнята сторожем в відділ ГСО при Артемівському МВВС (наказ 10к від 04.02.1994);

04.01.1998 звільнена за переведенням до ВАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат» (наказ 1к від 04.01.1998);

04.01.1998 прийнята провідником службових собак (наказ №03 від 08.01.1998);

15.03.2012 звільнена за власним бажанням (наказ №39 від 15.03.2012).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 (далі- Закон № 1058) страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Згідно зі статтею 24 Закону № 1058 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ст. 113 Закону № 1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме відповідача, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Суд зазначає, що фактично, внаслідок невиконання відповідачем обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціального захисту та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а та від 31.10.2019 року у справі № 266/1994/17.

Водночас, суд дійшов висновку, що в даному випадку позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків зі сплати страхових внесків підприємством.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 23.12.2021 №37 про відмову в призначенні пенсії за віком, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 21.12.2021 позивача про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи з 19.12.1978 по 21.01.1994 року, з 21.12.2021 року.

Що стосується вимоги позивача про зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 03.02.1994 по 15.03.2012 року, суд зазначає, що предметом спору в межах даної справи є рішення відповідача, в якому єдиною підставою для відмови в призначенні пенсії визначено незарахування її страхового стажу періодів роботи з 19.12.1978 по 21.01.1994 року.

Таким чином, суд зазначає, що дані доводи позову не стосуються вирішення спору в межах спірного рішення відповідача, оскільки вони не були взагалі зазначені пенсійним органом як підставою для відмови в призначенні пенсії.

Щодо вимоги позивача про зарахування до її страхового стажу періодів роботи, а саме : всього 33 роки 2 місяці 16 днів, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вищевказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться виключно до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Тому, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. згідно квитанції №48 від 19.01.2022 року.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір, в зв`язку з частковим задоволенням позову, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 258, 262, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: 54020, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 23.12.2021р. №37 про відмову в призначенні пенсії за віком; зобов`язання повторно розглянути питання щодо призначення пенсії за віком з 21.12.2021р., зарахувавши до її страхового стажу періоди роботи з 19.12.1978р. по 21.01.1994р. та з 3.02.1994р. по 15.03.2012р. (всього 33 роки 2 місяці 16 днів) в повному обсязі задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: 54020, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) від 23.12.2021 №37 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: 54020, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 21.12.2021 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 19.12.1978 по 21.01.1994 року, з 21.12.2021 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (місцезнаходження: 54020, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 496,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов