Справа № 280/7743/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 серпня 2022 року

м. Київ

справа №280/7743/20

адміністративне провадження № К/990/16049/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року в справі № 280/7743/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України, про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_2 ) звернулася до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі - відповідач, ТУ ДСА України в Запорізькій області), за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України, в якому просила:

? визнати протиправними дії ТУ ДСА України в Запорізькій області в частині визначення розміру надбавки за вислугу років у період з 04 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та бездіяльність, що полягала у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за указаний період відповідно до частини четвертої статті 44 Закону України "Про статус суддів" у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку;

? зобов`язати ТУ ДСА України в Запорізькій області перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 04 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року надбавку за вислугу років в розмірі, визначеному частиною четветою статті 44 Закону України "Про статус суддів", з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";

? зобов`язати ТУ ДСА України в Запорізькій області нарахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з з 04 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно з урахуванням компенсації відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року, позов задоволено частково:

? визнано протиправними дії ТУ ДСА України в Запорізькій області в частині визначення ОСОБА_1 розміру надбавки за вислугу років у період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та бездіяльність, що полягала у не проведенні нарахування та виплати надбавки за вислугу років до заробітної плати за період відповідно до частини четвертої статті 44 Закону України "Про статус суддів" у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку;

? зобов`язано ТУ ДСА України в Запорізькій області перерахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 04 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року надбавку за вислугу років в розмірі визначеному частиною четвертою статті 44 Закону України "Про статус суддів" з урахуванням загальної суми щомісячного заробітку, а саме: від окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, індексації доходу та з урахуванням компенсації відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";

? зобов`язано ТУ ДСА України в Запорізькій області нарахувати та виплатити (з урахуванням різниці виплаченої суми) за період з 04 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно з урахуванням компенсації відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";

? в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалами Верховного Суду від 31 січня 2021 року, від 18 квітня 2022 року та від 31 травня 2022 року касаційні скарги Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №280/7743/20 повернуто особі, яка їх подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку.

27 червня 2022 року до Верховного Суду вчетверте надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №280/7743/20.

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2022 року визнано неповажними підстави пропуску строку ТУ ДСА України в Запорізькій області на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі №280/7743/20; відмовлено ТУ ДСА України в Запорізькій області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та касаційну скаргу залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали, шляхом надіслання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин; документу про сплату судового збору у вказаному Судом розмірі та за належними реквізитами.

На виконання вимог вказаної ухвали ТУ ДСА України в Запорізькій області подано заяву про відстрочення сплати судового збору та поновлення строку на касаційне оскарження.

Разом з тим, скаржником не усунуто вказані Судом в ухвалі від 18 липня 2022 року недоліки касаційної скарги в частині надання документу про сплату судового збору.

У вказаній заяві скаржник на обґрунтування поважності причин пропуску строку послався на ті ж обставини, оцінивши які Суд в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 18 липня 2022 року, дійшов висновку про їхню неповажність.

Так, скаржник зазначає, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строків, встановлених частиною другою статті 329 КАС України, та у подальшому без невиправданих затримок і зайвих зволікань останнє скористалось своїм правом на звернення до суду з касаційною скаргою повторно. При цьому, скаржник наголошує, що, звертаючись з касаційною скаргою повторно, ТУ ДСА України в Запорізькій області було вжито заходи щодо усунення недоліків попередньо поданих касаційних скарг, які слугували підставою для їх повернення. Також скаржник зазначає, що ТУ ДСА України в Запорізькій області не могло передбачити чергове повернення касаційної скарги, оскільки вважає, що зміст та форма касаційних скарг відповідали вимогам статті 328 КАС України, у тому числі в частині зазначення підстав для касаційного оскарження.

Оцінюючи вказані обставини, Суд зазначає, що підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне подання касаційної скарги.

Неодноразове повернення касаційної скарги у зв`язку з неналежним обґрунтуванням підстав для касаційного оскарження зазначеним критеріям поважності не відповідає, адже такі обставини були наслідками волевиявлення скаржника. Суд наголошує, що приведення касаційної скарги відповідно до вимог КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони.

Крім того, повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.

Наведені обставини, а також той факт, що касаційну скаргу подано скаржником більше ніж через 6 місяців після ухвалення оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не можуть бути визнані як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.

Отже, неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а отже, зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження є неповажними.

Таким чином, Судом установлено, що зазначені скаржником доводи щодо поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а, отже, не свідчить про наявність поважних причин для поновлення цього строку.

З урахуванням наведеного Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи, що скаржником не наведено інших поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження, не надано належних доказів на їхнє підтвердження, а також документу про сплату судового збору у вказаному судом розмірі, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 44, 248, 332, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року в справі № 280/7743/20.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року в справі № 280/7743/20.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко