Справа № 640/22088/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Черніченко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного офісу Держаудитслужби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» звернувся до суду з позовом до Північного офісу Держаудитслужби, в якому просив визнати протиправним та скасувати висновок Північного офісу Державної аудиторської служби України про результати моніторингу закупівлі (оголошення UA-2021-02-12-000384b), яка оголошена Південною філією державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) в електронній системі закупівель Прозорро по відкритим торгам на предмет закупівлі: Інші завершальні будівельні роботи за кодом ДК 021:2015-45450000-6 Послуги з поточного ремонту гідротехнічних споруд адміністрації МП Південний, Одеська область, місто Южне, вул. Берегова, 11.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано висновок Північного офісу Державної аудиторської служби України про результати моніторингу закупівлі (оголошення UA-2021-02-12-000384b), яка оголошена Південною філією державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) в електронній системі закупівель Прозорро по відкритим торгам на предмет закупівлі: Інші завершальні будівельні роботи за кодом ДК 021:2015-45450000-6 Послуги з поточного ремонту гідротехнічних споруд адміністрації МП Південний, Одеська область, місто Южне, вул. Берегова, 11.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Північний офіс Держаудитслужби звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що у даній справі відсутній предмет спору, оскільки Північним офісом Держаудитслужби в електронній системі закупівель Рrozorro 02.08.2021 р. зазначено про усунення Замовником порушення.

21 червня 2022 року електронною поштою та 11 липня 2022 року через систему «Електронний суд» до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - Донченко Наталії Сергіївни надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року та від 15 липня 2022 року вищевказані клопотання представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - Донченко Наталії Сергіївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12 лютого 2021 року Замовником - Південною філією державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрацією морського порту Південний) (надалі також - Позивач, Замовник, Адміністрація) в електронній системі закупівель Прозорро оприлюднено оголошення про проведення закупівлі по відкритим торгам на предмет закупівлі: Інші завершальні будівельні роботи за кодом ДК 021:2015-45450000-6 Послуги з поточного ремонту гідротехнічних споруд адміністрації МП Південний, Одеська обл., м. Южне, вул. Берегова, 11 (надалі також - Процедура закупівлі), оголошення UA-2021-02-12-000384-b.

Наказом Північного офісу Держаудитслужби (надалі також - ПО ДАСУ)від 05.07.2021 р. № 404 «Про початок моніторингу закупівель» було розпочато моніторинг вищезазначеної Процедури закупівлі.

22 липня 2021 року в електронній системі закупівель було оприлюднено висновок ПО ДАСУ про результати моніторингу процедури закупівлі (надалі також - Висновок), яким було установлено невідповідність тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі (Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНІЯ») умовам, встановленим у тендерній документації (надалі також - ТД), у зв`язку з тим, що у тендерній пропозиції переможця наявні посвідчення видані російською мовою, які не містять автентичного перекладу на українську мову, що, на думку ПО ДАСУ, є порушенням пункту 2 частини 1 статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі».

Вищезазначеним Висновком зобов`язано Замовника розірвати договір з урахуванням Цивільного та Господарського кодексів України, і протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.

Не погоджуючись із висновком про результати моніторингу закупівлі, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі також - Закон №2939-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Статтею 2 Закону №2939-XII визначено головні завдання органу державного фінансового контролю, до яких належить здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 р. №43 (далі також - Положення №43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 Положення №43 ,основними завданнями Держаудитслужби є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю.

За змістом підпункту 3 пункту 4 Положення №43, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль, зокрема, через здійснення моніторингу закупівель.

Відповідно до пункту 7 Положення №43, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Пунктом 1 Положення про Північний офіс Державної аудиторської служби, затвердженого наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 р. №23, визначено, що Південний офіс Державної аудиторської підпорядковується Держаудислужбі та є її міжрегіональним територіальним органом.

Отже, відповідач є територіальним органом Держаудитслужби та до його повноважень належить здійснення фінансового контролю через проведення моніторингу закупівель.

Статтею 5 Закону №2939-XII визначено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Порядок та підстави проведення органом державного фінансового контролю перевірок закупівель встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон №922-VIII) - моніторинг процедури закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Порядок здійснення моніторингу процедур публічних закупівель врегульовано статтею 8 вказаного Закону.

Так, згідно з частиною першою указаної статті, моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Моніторинг процедури закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону.

Моніторинг процедур закупівель здійснюється також щодо процедур закупівель, особливості яких передбачені у законах, що визначені у частинах восьмій та дев`ятій статті 3 цього Закону.

Відповідно до статті 8 Закону №922-VIII, рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа), поміж іншого, у разі виявлення органом державного фінансового контролю ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.

Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, може використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

За результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Північного офісу Держаудитслужби від 05.07.2021 р. № 404 проведено моніторинг закупівлі за результатами якого складено висновок від 22.07.2021 р., який оприлюднено в інформаційно-телекомунікаційній системі публічних закупівель Рrozorro, та яким зобов`язано Замовника розірвати договір з урахуванням Цивільного та Господарського кодексів України, і протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.

Так, відповідачем було виявлено невідповідність тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі - Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНІЯ» умовам, встановленим у тендерній документації.

Відповідач зазначив, що відповідно до пункту 7 Розділу 1 Тендерної документації Замовника, під час проведення процедур закупівель усі документи, що готуються Замовником, викладаються українською мовою. Тендерні пропозиції учасників процедури закупівлі повинні бути складені українською мовою. Документи або копії документів, що надаються учасниками процедури закупівлі у складі їх тендерних пропозицій, викладені іншими мовами, повинні надаватися разом із їх автентичним перекладом на українську мову. Переклад може бути виконаний офіційним перекладачем та/або завірений нотаріально відповідно до чинного законодавства.

Проте, у складі тендерної пропозиції Переможця містяться посвідчення видані російською мовою, які не містять автентичного перекладу на українську мову. Вказане, на думку відповідача, є порушенням пункту 2 частини 1 статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі», у зв`язку із чим, Замовник повинен був відхилити тендерну пропозицію ТОВ "ІНІЯ".

Згідно частини 1 статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі», Замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо тендерна пропозиція учасника: не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації; викладена іншою мовою (мовами), аніж мова (мови), що вимагається тендерною документацією; є такою, строк дії якої закінчився.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано заперечення №2325/27-01-05/вих від 28.07.2021 р. до висновку про результати моніторингу закупівлі, в яких він пояснив, що, відповідно до умов ТД Замовника, посвідчення є документом, що підтверджує відповідність учасника процедури закупівлі кваліфікаційним критеріям, у зв`язку з чим надання таких документів учасниками на російській мові без перекладу на українську не є порушенням ТД Замовника.

Така вимога ТД повністю узгоджується з положеннями абзацу 1 частини З статті 22 Закону, відповідно до яких, ТД може містити, крім відомостей, встановлених частиною 2 статті 22 Закону, іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку Замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.

Так, згідно абзацу 4 пункту 7 Розділу 1 Тендерної документації Замовника визначено, що: «...проектна, технічна документація, документи, що підтверджують відповідність учасника процедури закупівлі кваліфікаційним критеріям, а також установчі та правовстановлюючі документи, які викладені в оригіналі російською мовою, не потребують перекладу українською мовою.».

Відповідачем не спростовано належними доказами тих обставин, що спірні посвідчення у даній процедурі закупівлі є документами, що підтверджують відповідність учасника процедури закупівлі кваліфікаційним критеріям та не доведено, що вони відносяться до докуметів, що надавалися учасником процедури закупівлі у складі його тендерної пропозиції, що відноситься, до пункту 7 Розділу 1 тендерної документації Замовника.

При цьому, апелянт посилається на те, що у даній справі відсутній предмет спору, оскільки Північним офісом Держаудитслужби в електронній системі закупівель Рrozorro 02.08.2021 р. зазначено про усунення Замовником порушення.

Колегія суддів вважає вищевказані доводи відповідача необгрунтованими, оскільки, будь-яких доказів усунення порушення та визнання такого порушення позивачем, сторонами суду не надано.

Крім того, представником позивача у суді апеляційної інстанції наголошено на тому, що дій спрямованих на усунення порушень не здійснювали, при цьому, позивачем було надіслано заперечення до висновку про результати моніторингу закупівлі, де вказано на відсутність будь-яких порушень при здійсненні закупівлі.

На переконання колегії суддів, подання позивачем заперечення до висновку про результати моніторингу закупівлі, в якому вказано про відсутність порушення при здійсненні закупівлі, не можна ототожнювати з усуненням такого порушення, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

При цьому, колегія суддів зауважує, що висновок Північного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі від 22.07.2021 р., який є предметом оскарження, за своїм змістом є рішенням суб`єкта владних повноважень, прийнятим в межах реалізації повноважень органу державного фінансового контролю, та визначає позивачу певні зобов`язання для виконання.

Оскаржуваний висновок є індивідуально-правовим актом, який повинен відповідати вимогам, встановленим статтею 2 КАС України.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Колегія суддів зауважує, що зобов`язальний характер вимоги щодо усунення правопорушення свідчить про встановлення цього порушення, так і визначення імперативного обов`язкового способу його усунення.

Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеними у постановах від 05.03.2020 р. у справі № 640/467/19 та від 26 травня 2022 року у справі №480/496/19.

Як установлено під час розгляду справи, зміст оскаржуваного висновку, який є індивідуально-правовим актом та породжує права і обов`язки для позивача, полягає в тому, щоб «здійснити заходи щодо усунення виявлених правопорушень в установленому законодавством порядку, зокрема, шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України», не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України.

Зазначивши у висновку про необхідність «розірвання договору з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України і оприлюднити інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель», відповідач не конкретизував, яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність.

Зобов`язання позивача самостійно визначити, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, зокрема заходи щодо розірвання договору, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зазначені висновки відповідають висновкам Верховного Суду, які були неодноразово викладені, зокрема, у постановах від 05.03.2020 у справі № 640/467/19, від 23.04.2020 у справі № 160/5735/19 та від 11.06.2020 в справі № 160/6502/19, від 26.11.2020 у справі № 160/11367/19.

Крім того, усунення виявлених під час проведення моніторингу закупівлі недоліків в оформленні тендерної документації у запропонований в оскаржуваному висновку спосіб, а саме шляхом розірвання договору, може призвести до порушення прав та інтересів третьої особи ТОВ «ІНІЯ" та мати негативні наслідки для репутації позивача, що є непропорційним у співвідношенні з виявленими недоліками.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.01.2021 р. у справі № 120/1297/20-а.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зазначає, що проаналізовані обставини щодо невідповідності спірного висновку вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України є самостійною обставиною для його скасування.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 241, 242, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 09.08.2022 року.