Справа № 520/5857/22
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

10 серпня 2022 р. справа № 520/5857/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши питання прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Департаменту патрульної поліції (далі за текстом - відповідач, адміністративний орган, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації, Департамент про: 1) визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 27.05.2022 № 319 в частині притягнення позивача, заступника командира батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції каптана поліції ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; 2) визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 16.06.2022 № 860 о/с в частині звільнення позивача, заступника командира батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції каптана поліції ОСОБА_1 , зі служби в поліції; 3) поновлення заступника командира батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції каптана поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , на посаді з 16.06.2022; 4) стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 16.06.2022 по день винесення судом рішення про поновлення, -

встановив:

Підставами заявленого позову є доводи про незаконне звільнення громадянина зі служби в поліції.

Суддя відмічає, що ця вимога заявника витікає із проходження публічної служби.

Відтак, за загальним правилом до таких вимог підлягає застосуванню строк давності звернення до суду, передбачений ч.5 ст.122 КАС України, тобто один місяць.

Притягнення заявника до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення відбулося відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 27.05.2022р. №319 про накладення дисциплінарного стягнення, котре було реалізовано наказом Департаменту патрульної поліції від 16.06.2022р. №860 о/с.

У тексті позову заявник не спростовує тієї обставини, що про існування вказаних наказів був обізнаний протягом усього періоду аж від дати їх прийняття.

Національний закон України не передбачає можливості урегулювання спору про звільнення із публічної служби у досудовому порядку.

Відтак, заявник повинен був звернутись до суду принаймні до 16.07.2022р.

Між тим, до суду позов поданий лише 28.07.2022р., тобто поза межами строку в один місяць від дати звільнення.

До позову було додано заяву про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, у якій представник позивача як на причини пропуску строку звернення до суду посилається на обставини наявності у адвоката статусу внутрішньо переміщеної особи з території міста Харкова до міста Ужгорода, неможливістю доступу до робочого місця, оргтехніки, мережі Інтернет тощо. Також позивач зазначав, що підготовку позову унеможливлювало очікування відповіді на адвокатські запити, на якій Департамент мав надати копії документів, без яких, на думку адвоката, неможливо було визначитись, чи порушені оскаржуваним наказами права позивача у сфері проходження публічної служби.

Ухвалою від 02.08.2022 р. у задоволенні цієї заяви про поновлення строку було відмовлено, а позов залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із долученням належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів настання цього наслідку через дію поважної причини.

09.08.2022 р. до суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду із даним позовом, яка частково відтворює зміст попередньої.

Так, представник позивача наполягає на тому, що строк звернення до суду було пропущено не з вини позивача, а через незаконні дії працівників Управління патрульної поліції в Харківській області, які умисно не надавали відповіді на подані адвокатські запити. Заявник спочатку був змушений очікувати надання документів, а згодом - висновок адвоката з приводу наявності або відсутності порушень під час звільнення зі служби в поліції.

Визначаючись щодо можливості визнання вказаних причин поважними суддя зазначає, що повторно зазначає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 «Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.».

Отже, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суддя змушений повторно зауважити, що зазначені представником позивача причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом не можуть бути віднесені до поважних, адже ці обставини не мали жодного впливу на фізичну можливість заявника вчинити процесуальну дію по зверненню до суду з вимогами стосовно отримання спірної компенсації.

Так, матеріали позову не містять жодних доказів стосовно визнання у встановленому законом порядку протиправними дій посадових осіб Управління патрульної поліції в Харківській області з приводу нерозгляду або неналежного розгляду звернень позивача та адвоката позивача. Отже, особисті судження позивача та представника позивача щодо наявності в означених діяннях службових та посадових осіб Управління патрульної поліції в Харківській області ознак порушень закону на увагу суду не заслуговують.

Юридично неспроможним є і довід представника заявника про те, що до отримання документів та вивчення документів адвокатом - громадянин не міг дізнатись про порушення власних суб"єктивних прав.

Суд вважає, що незгода приватної особи - громадянина із рішенням суб`єкта владних повноважень завжди має суб"єктивний характер і повинна втілюватись у своєчасному зверненні до суду за відновленням та захистом порушеного права.

Положення ч.1 ст.47, ст.121, ст.180 та ч.3 ст.262 КАС України не виключають, а навпаки - передбачають можливість зміни як первісних підстав позову, так і продовження процесуальних строків, що обумовлено ознайомленням позивача із поданими відповідачем - суб`єктом владних повноважень доказами.

Відтак, національним законом України чітко визначено, що момент обізнаності позивача - приватної особи з порушенням права на працю полягає не у події отримання думки адвоката з приводу відповідності закону певних письмових актів суб"єкта владних повноважень чи управлінських волевиявлень органу публічної адміністрації, а співпадає у часі з календарною датою усвідомлення факту припинення проходження публічної служби.

Той факт, що заявник за власною волею зволікав зі зверненням до суду із даним позовом, очікуючи надходження документів, консультацію адвоката тощо не свідчить про наявність факторів, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного звернення до суду у строк, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Суддя повторно зауважує, ані момент отримання запитуваних документів, ані ознайомлення із висновком адвоката не змінюють моменту, з якого особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а лише свідчать про час, коли особа почала вчиняти дії щодо реалізації свого права.

У даному конкретному випадку фізична свобода вчинення людиною діяння з приводу складання позову та вчасного звернення до суду мала абсолютний характер.

З огляду на викладене, суд у черговий раз доходить висновку, що даний позов заявником подано із пропущенням строку звернення до адміністративного суду, а заява про поновлення цього строку має бути залишена без задоволення.

Утім, з метою забезпечення найсприятливіших умов для доступу до правосуддя, суддя вважає за необхідне продовжити заявнику строк на усунення недоліків даного адміністративного позову, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із долученням належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів настання цього наслідку через дію поважної причини.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.121-123, 161, 169, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

Заяву про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Продовжити процесуальний строк для усунення недоліків в оформленні позову.

Встановити строк усунення недоліків - 10 днів з дати отримання цієї ухвали.

Встановити способом виправлення недоліків - подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із долученням належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів настання цього наслідку через дію поважної причини.

Роз`яснити, що невиправлення недоліків зумовлює повернення позову.

Копію ухвали направити заявникові з урахуванням опублікованого на офіційному сайті суду повідомлення від 21.06.2022 р. про тимчасове припинення державного фінансування відправки поштової кореспонденції, що пов`язано з дефіцитом поточних видатків на забезпечення здійснення судочинства.

Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко