Справа № 380/13669/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/13669/21 пров. № А/857/9835/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «Кредобанк» про скасування постанов, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Кузан Р.І.,

справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 08.06.2021 у виконавчому провадженні № 65711615; визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 65856702 від 18.06.2021.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду у справі за його позовом до Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Акціонерного товариства «Кредобанк» про скасування постанов. Позов задоволено повістю. Визнано протиправною та скасовано постанову Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про стягнення з боржника виконавчого збору по ВП №65711615 від 08.06.2021. Визнано протиправною та скасовано постанову Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про відкриття виконавчого провадження по ВП №65856702 від 18.06.2021. Стягнуто з Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Мазепи, 16, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2552 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 52 коп.

Рішення мотивоване тим, що у державного виконавця не було правових підстав для винесення оскаржених постанов.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що таке є незаконним та необгрунтованим, просить його скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки на час відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні, тому ним правомірно одночасно з відкриттям виконавчого провадження прийнято постанову про стягнення виконавчого збору.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з підстав, що у ній наведені.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта та позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 16.03.2021 (справа № 454/2817/15-ц) стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 на користь AT «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № 90 від 24.03.2008, яка складається з: 32505 доларів США 83 центи неповернутої суми кредиту (тіло); 3862 доларів США 02 центів прострочених відсотків; 24109 грн 74 коп. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з 23.09.2014 по 22.09.2015.

13.05.2021 Сокальським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 454/2817/15-ц.

07.06.2021 на адресу відділу надійшла заява АТ «Кредобанк» про відкриття виконавчого провадження №б/н від 31.05.2021, відповідно до якої стягувач долучив оригінал виконавчого документа та просив вжити заходи примусового виконання.

08.06.2021 старшим державним виконавцем Тимчук І.І. на підставі заяви АТ «Кредобанк» про відкриття виконавчого провадження №б/н від 31.05.2021 та керуючись ст. 4, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65711615.

Цього ж дня державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №65711615 винесено постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження.

01.06.2021 стягувачем АК «Кредобанк» видано Довідку № 27-109911/21 в Червоноградський ВДВС у Червоноградському районі Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів) про повне погашення ОСОБА_1 станом на 01.06.2021 боргу згідно з Кредитним договором № 90 від 24.03.2008 та рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 16.03.2021 у справі № 454/2817/15-ц.

У зв`язку з добровільним виконанням боржником виконавчого документа заявою АТ «Кредобанк» №б/н від 04.06.2021 стягувач просив державного виконавця повернути виконавчий документ.

18.06.2021 старшим державним виконавцем Тимчук І.І. відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

У зв`язку із тим, що в межах АСВП №65711615 виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій боржником не сплачено, старшим державним виконавцем Тимчук І.І. виділено виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій в окремі виконавчі провадження, зокрема: ВП №65856702 щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі 101295,15 грн; ВП №65856914 щодо виконання постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження з ОСОБА_1 в розмір 100,00 грн; ВП №65857013 щодо виконання постанови про стягнення додаткових витрат виконавчого провадження з ОСОБА_1 в розмірі 269,00 грн.

Вважаючи протиправним стягнення виконавчого збору після добровільного виконання виконавчого документа ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження позивач звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимогами п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частинами 1, 2 статті 27 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом, виконавчий лист Сокальського районного суду Львівської області №454/2817/15-ц повернуто стягувачу - АТ «Кредобанк» на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи його письмову заяву про повернення виконавчого документа без виконання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону №1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Як вірно зазначено судом, Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, однак детальні дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція).

При цьому, як вірно зазначено судом, норми ч.3 ст.40 Закону №1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані положення ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції.

Як передбачено частиною 2 статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Разом з тим, пункт 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону №1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч. 1 ст. 40 вказаного Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

З урахуванням зазначеного вірним є висновок суду, що у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Крім того, пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в ст. 37 Закону №1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, вірними є висновки суду, що при стягненні виконавчого збору відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення всієї суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 13 Закону №1403-VIII заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, винагороди, а також інших надбавок згідно із законодавством. Порядок виплати та розміри винагород працівникам органів державної виконавчої служби встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених вище норм Порядку свідчить про те, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Проте, як вірно зазначено судом, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що державний виконавець Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Тимчук І.І. стягнув з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача АТ «Кредобанк» у примусовому порядку суму боргу, зазначеного у виконавчому листі № 454/2817/15-ц, тому у відповідача не було підстав для стягнення з позивача виконавчого збору.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №400/4023/19.

Як встановлено судом, згідно квитанцій від 25.05.2021 та довідки АТ «Кредобанк» від 01.06.2021 боржником ОСОБА_1 25.05.2021 повністю погашено борг за кредитним договором №90 від 24.03.2008 та рішенням Сокальського районного суду від 16.03.2021 в справі №454/2817/15-ц.

В свою чергу, державним виконавцем постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 08.06.2021.

Імперативною вимогою ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, як вірно зазначено судом, державний виконавець необґрунтовано виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки позивачем було погашено самостійно борг до відкриття виконавчого провадження.

Відтак, в ході розгляду справи встановлено, що боржником рішення суду виконано до відкриття виконавчого провадження, відповідно виконавчий збір стягненню із боржника не підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прийняті відповідачем постанови від 08.06.2021 ВП № 65711615 та від 18.06.2021 ВП № 65856702 не відповідають критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243 ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 380/13669/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 12.08.2022.