Справа № 620/16603/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу роботу дояркою - листопад 1992 р. та період з 05.04.2006 по 08.10.2013 р., з урахуванням підтвердженого стажу відповідачем у період 24.01.1989 по 31.10.1992 та з 01.12.1992 по 04.04.2006 р. та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення, а саме з 08.07.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його трудова книжка містить всю необхідну інформацію щодо роботи дояркою в оскаржуваний період, що також підтверджується і довідками ТОВ «Авангард ім. Скачка І.І.», які надавалися відповідачу.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботу дояркою - листопад 1992 року та період з 05.04.2006 по 08.10.2013, з урахуванням підтвердженого стажу у період з 24.01.1989 по 31.10.1992 та з 01.12.1992 по 04.04.2006, та повторно розглянути заяву від 08.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 10.08.2022.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 08.07.2021 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 5 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач листом від 19.07.2021 відмовив позивачу у призначенні пенсії на підставі рішення про відмову від 16.07.2021, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу та відсутність рішення Комісії про підтвердження пільгового стажу.

Надалі, відповідач повідомив позивача, що відповідно до витягу з протоколу від 18.08.2021 № 15, Комісія з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії прийняла рішення про підтвердження ОСОБА_1 стажу роботи на посаді доярки з 24.01.1989 по 31.10.1992 та з 01.12.1992 по 04.04.2006, що зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу. Позивачем підтверджено, що з 24.01.1989 по 19.02.2000 вона працювала дояркою у ТОВ «Агрофірма Авангард», що включає листопад 1992 року, з 05.04.2006 по 20.04.2011 працювала дояркою в ТОВ «Агрофірма Іванівська», з 21.04.2011 по 08.10.2013 працювала в ТОВ «Авангард ім. Скачка І. І.». За висновками суду, за умови підтвердження трудового стажу позивач, як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, оскільки судом не було враховано, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають лише ті жінки, які виконували встановлені норми обслуговування. Тобто, довідки надають додаткові відомості про виконувану роботу, які не зазначені у трудовій книжці, і без яких неможливо визначити право на пільгову пенсію. При цьому, рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при Головному управлінні позивачу підтверджено стаж роботи на посаді доярки з 24.01.1989 по 31.10.1992 та з 01.12.1992 по 04.04.2006, що зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Водночас, період роботи за листопад 1992 року не підтверджено, оскільки відсутні відомості про нарахування заробітної плати. Також, після винесення Комісією рішення про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах позивач із заявою про призначення пенсії до Головного управління не звертався. Наголошено на тому, що прийняття рішення про призначення пенсії є дискреційним повноваженням органів Пенсійного фонду України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За вимогами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За змістом пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно з яким, до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «доярка» та свинарка, запроваджена в 1961 році.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 701/1232/16-а.

Тож, суд першої інстанції цілком обґрунтовано виснував про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість, необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що у період з 24.01.1989 р. по 19.02.2000 р. працювала дояркою у ТОВ «агрофірма Авангард»; 19.02.2000 р. звільнена з роботи з переводом на роботу дояркою в СТОВ «Авангард» с. Іванівка; 20.02.2000 р. прийнята дояркою в СТОВ «Авангард» с. Іванівка; 04.04.2006 р. звільнена з роботи за власним бажанням з СТОВ «Авангард» с. Іванівка (фактично переводом); 05.04.2006 р. прийнята дояркою в ТОВ «Агрофірма Іванівська»; 20.04.2011 р. звільнена з роботи за власним бажанням ТОВ «Агрофірма Іванівська» (фактично переводом); 21.04.2011 р. прийнята дояркою в ТОВ «Авангард ім. Скачка І. І.»; 08.10.2013 р. звільнена з роботи з ТОВ «Авангард ім. Скачка І. І.» в зв`язку зі скороченням чисельності працівників.

Вказані записи трудової книжки містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити протоколу та нказу, на підставі яких вони внесені, підпис уповноваженої особи та печатку підприємства.

Період роботи (стажу) з 21.04.2011 по 08.10.2013 підтверджується не тільки записами в трудовій книжці, але і довідками з ТОВ «Авангард ім. Скачка І. І.» № 9 від 11.03.2021 та № 10 від 11.03.2021, яка видана на основі особових рахунків за 2011-2013 роки. Так, довідка ТОВ «Авангард ім. Скачка І. І.» № 10 від 11.03.2021 підтверджує те, що в період з 21.04.2011 по 08.10.2013 ОСОБА_1 виконувала норму обслуговування тварин в ТОВ «Авангард ім. Скачка І. І.». Також, як правильно звернув увагу суд першої інсатнції, дана довідка містить інформацію, що вказаний період зараховується в стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з п. 5 частиною 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Комісією з питань підтвердження стажу роботи не було враховано стаж роботи на посаді доярки: листопад 1992 року та період з 05.04.2006 по 08.10.2013.

Проте, позивачем відповідно до вищевказаних документів підтверджено, що з 24.01.1989 по 19.02.2000 вона працювала дояркою у ТОВ «Агрофірма Авангард», що включає листопад 1992 року, з 05.04.2006 по 20.04.2011 працювала дояркою в ТОВ «Агрофірма Іванівська», з 21.04.2011 по 08.10.2013 працювала в ТОВ «Авангард ім. Скачка І. І.».

Підсумовуючи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інсатнції про те, що за умови підтвердження трудового стажу, позивач, як громадянка України, наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Відсутність певних даних в уточнюючих довідках, як і відсутність інформації про виконання нормативів, на переконання колегії суддів, з урахуванням сплину значного часу після роботи особи на підприємстві/його ліквідації без визначення правонаступництва, не може позбавляти особу належного їх соціального захисту за умови виконання такою особою всіх залежних від неї вимог законодавства щодо підтвердження права на пенсійне/соціальне забезпечення.

Відсутність документів первинного обліку обслуговування тварин, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтверджуючих документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вказані періоди на відповідному підприємстві, де працювала позивачка, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання позивачкою робіт за посадою доярка.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу роботу дояркою - листопад 1992 року та період з 05.04.2006 по 08.10.2013, з урахуванням підтвердженого стажу у період з 24.01.1989 по 31.10.1992 та з 01.12.1992 по 04.04.2006 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 08.07.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

За наслідком апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко