Справа № 620/5970/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5970/20
УХВАЛА

09 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Черніченко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про відвід судді Аліменка В.О. від розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1) про визнання протиправними дій та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1) про визнання протиправними дій та скасування наказу.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року (суддя-доповідач Грибан І.О.) апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1) про визнання протиправними дій та скасування наказу - повернуто заявнику.

Відповідач вдруге звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року залишено без руху та запропоновано скаржнику надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року (суддя-доповідач Кузьменко В.В.) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1) про визнання протиправними дій та скасування наказу.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року скасовано, справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2022 року, визначено склад суду: головуючий суддя Вівдиченко Т.Р., судді Аліменко В.О., Кузьмишина О.М.

04 липня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Вівдиченко Т.Р., Аліменка В.О., Кузьмишиної О.М.

Дана заява обґрунтована наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності колегії суддів, оскільки, на думку заявника, порушено порядок розподілу даної справи між суддями.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Вівдиченко Т.Р., Аліменка В.О., Кузьмишиної О.М. - відмовлено.

У судовому засіданні 05 липня 2022 року розгляд справи було відкладено на 09 серпня 2022 року.

09 серпня 2022 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла повторна заява про відвід суддів Вівдиченко Т.Р., Аліменка В.О., Кузьмишиної О.М.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Вівдиченко Т.Р., Аліменка В.О., Кузьмишиної О.М. - відмовлено.

Однак, 09 серпня 2022 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Аліменка В.О.

Дана заява обґрунтована наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Аліменка В.О. Заявник зазначає, 04 квітня 2017 року даним суддею було розглянуто справу №825/1927/16 за позовом ОСОБА_1 . Також, заявник стверджує, що у вказаній справі суддею Аліменка В.О. відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заявника, викладені в заяві про відвід, думку учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу, з огляду на наступне.

За приписами частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 4 статті 39 КАС України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до положень ч.ч. 2-3 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 40 КАС України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 КАС України).

Разом з тим, необхідно зазначити, що суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згадане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, слід зазначити, що учасники судового процесу зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів.

Як зазначалося, заява ОСОБА_1 про відвід судді Аліменка В.О. мотивована сумнівами у неупередженості та об`єктивності судді, при цьому, заявник зазначає, що 04 квітня 2017 року даним суддею було розглянуто справу №825/1927/16 за позовом ОСОБА_1 . При цьому, заявник стверджує, що у вказаній справі суддею Аліменко В.О. відмовлено у задоволенні його клопотання про витребування доказів.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

За приписами ч.ч. 1-2 статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 39 КАС України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому, частина 4 статті 36 КАС України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15.07.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Як зазначалося, заява про відвід мотивована наявністю у ОСОБА_1 сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Аліменка В.О., з огляду на те, що 04 квітня 2017 року даним суддею було розглянуто справу №825/1927/16 за позовом ОСОБА_1 .

Разом з тим, наведені доводи не можуть бути свідченням існування об`єктивних обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з огляду на те, що предмет позову у справі №825/1927/16 був іншим, ніж предмет позову у даній справі №620/5970/20.

Крім того, в силу вимог ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Аліменка В.О. в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Колегія суддів враховує правовий висновок Європейського суду з прав людини, викладений в рішеннях по справі «Ветштайн проти Швейцарії», «Білуха проти України», відповідно до якого безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявником не доведено та колегією суддів не встановлено наявності будь-якої з підстав, визначених статтею 36 КАС України, для відводу судді Аліменка В.О., а тому, заява про відвід є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 37, 39, 40, 41, 236, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Аліменка В.О. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст ухвали виготовлено 09.08.2022 року.