Справа № 338/525/22
Суддя: Решетов В. В.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/525/22

10 серпня 2022 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді Решетова В. В.,

з участю секретаря Остапишин І. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, інспектора відділення поліції №2 (м. Кіцмань) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Ілюка Дмитра Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУНП в Чернівецькій області, інспектора відділення поліції №2 (м. Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Ілюка Д. П., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №887562, винесену 24 червня 2022 року інспектором Ілюком Д. П., якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 11 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Провадження у зазначеній справі про адміністративне правопорушення позивач просить закрити, стягнути суму сплаченого судового збору на його користь з відповідачів.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що 24 червня 2022 року інспектором відділення поліції №2 (м. Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області

Ілюком Д. П. відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 887562 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. При цьому викладені в постанові події інспектором Ілюком Д. П. не були особисто сприйняті та зафіксовані, оскільки останній не бачив обставин події, описаної в оскаржуваній постанові від 24 червня 2022 року серії БАБ №887562.

В постанові серії БАБ №887562 від 24 червня 2022 року зазначено, що він

( ОСОБА_1 ), керуючи транспортним засобом "Ford explorer", р. н. НОМЕР_1 , 24 червня 2022 року в смт Лужани на вул. Центральна, 57 здійснив обгін на залізничному переїзді, чим порушив п. 14.6 "б" Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 11 ст. 122 КУпАП. При цьому ст. 122 КУпАП містить всього 7 частин.

24 червня 2022 року наприкінці дня, керуючи автомобілем "Ford Explorer",

р. н. НОМЕР_1 , він рухався вулицею Центральна в смт Лужани Чернівецької області та під`їжджав до залізничного переїзду. Рухався за автомобілем зеленого кольору, який повільно перетинав залізничний переїзд та намагався з`їхати на узбіччя. Він (позивач) посигналив та мигнув фарами вказаному автомобілю та вже за залізничним переїздом здійснив обгін вказаного транспортного засобу, не виїжджаючи на смугу зустрічного руху. Продовживши свій рух зі швидкістю 45 - 50 км/год, через 300 - 400 метрів від залізничного переїзду по ходу руху його наздогнав вищезгаданий автомобіль зеленого кольору, який почав мигати фарами, подаючи звуковий сигнал, намагався підрізати його автомобіль, внаслідок чого він зупинився.

З вказаного транспортного засобу вийшли чотири особи, одягнені у військову форму, почали кричати на нього (позивача), зверхньо розмовляли та запитували, чому він їх підрізав. Зазначені особи повідомили, що вони військовослужбовці, вимагали пред`явити документи, що засвідчують його особу, мотивуючи тим, що вони мають намір виписати йому повістку у військкомат. Вказаним особам він пред`явив свій паспорт. В цей час один із чоловіків, одягнених у військову форму, зупинив працівників поліції, які рухались службовим автомобілем, та сказав, щоб поліцейські притягали його (позивача) до адміністративної відповідальності за обгін на залізничному переїзді.

У додаткових поясненнях позивач зазначив, що інспектор поліції Ілюк Д. П. жодним чином не відреагував на його повідомлення про порушення ПДР особами, одягненими у військову форму, а саме: про перешкоджання здійсненню випередження, притискання (підрізання) автомобіля "Ford Explorer", р.н. НОМЕР_2 , до узбіччя автомобілем, яким пересувались особи, одягнені у військову форму, та незаконну зупинку вказаними особами його (позивача) автомобіля, а також про наявність суперечностей, які виникли з особами, одягненими у військову форму, зверхнє ставлення та вчинення погроз вказаними особами щодо нього.

Його клопотання про допит неупереджених свідків, на яких він вказав поряд із магазином, що біля залізничного переїзду, про надання для ознайомлення матеріалів справи, в якій виноситься постанова, та його пояснення були проігноровані. В порушення вимог

ст. 251, 280 КУпАП в оскаржуваній постанові відсутні відомості про свідків правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ГУНП в Чернівецькій області Гросу Д. М. подав відзив та в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Інспектор поліції, належним чином зібравши та оцінивши наявні у справі докази, притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Інспектор поліції Ілюк Дмитро Павлович в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що не вчиняв жодних неправомірних дій. Підійшов до двох автомобілів, що стояли на дорозі, та осіб, які з`ясовували між собою стосунки. Відбувалась емоційна розмова. Він ( Ілюк Д. П. ) вислухав осіб у військовій формі, які стверджували про здійснення позивачем порушення ПДР шляхом обгону на залізничному переїзді, та вислухав позивача, який визнавав свою вину. У нього (інспектора Ілюка Д. П.) не було підстав не довіряти представникам ЗСУ, які пред`явили свої посвідчення, внаслідок чого ним було складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Напарник спілкувався зі свідками, але розгляд справи, відібрання пояснень та написання рапорту проводилось ним особисто. Також відповідач Ілюк Д. П. пояснив, що зазвичай номер частини статті КУпАП в постановах вказує римськими цифрами, тому в оскаржуваній постанові він зазначив про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Заслухавши представника відповідача ГУНП в Чернівецькій області, відпоівдача Ілюка Д. П., свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2022 року інспектором відділення поліції №2

(м. Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Ілюком Д. П. щодо

ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 887562 та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 10).

Згідно з вказаною постановою, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Ford explorer", р. н. НОМЕР_1 , 24 червня 2022 року в смт Лужани на вул. Центральна, 57 здійснив обгін на залізничному переїзді, чим порушив п. 14.6 "б" Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому судом враховано наявність описки в оскаржуваній постанові щодо зазначення номера частини 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовуються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306, та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Разом з тим, згідно з нормами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Допитані в судовому засіданні свідки відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що є працівниками військкомату та під час перетину залізничного переїзду на автомобілі "Volkswagen Golf" їх автомобіль обігнав та підрізав автомобіль під керуванням позивача "Ford explorer". Згодом по дорозі вони наздогнали та, махаючи рукою з вікна свого автомобіля, зупинили транспортний засіб "Ford explorer" під керуванням ОСОБА_1 . Зупиняли автомобіль позивача, щоб запитати причину такої поведінки та з`ясувати, навіщо він їх обігнав і підрізав на залізничному переїзді. В автомобілі "Volkswagen Golf" знаходилось четверо осіб у військовій формі. Свідок

ОСОБА_3 був за кермом. Свідок ОСОБА_4 не пам`ятає, чи був за кермом, чи в якості пасажира, однак зазначив, що саме він з пасажирського переднього вікна автомобіля махав рукою та зупиняв автомобіль "Ford explorer" під керуванням позивача. Свідок

ОСОБА_5 перебував на задньому сидінні автомобіля "Volkswagen Golf" разом із офіцером. ОСОБА_1 вину не визнавав та заперечував факт вчинення ним порушення ПДР.

При цьому свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що надавав письмові пояснення, в яких проставив свій підпис приблизно через 30 хв після описаної події. Вказав, що у них з працівниками поліції та працівниками військкомату наявний телефонний зв`язок і вони в ході виконання робочих завдань спілкуються для з`ясування місцезнаходження чи місця проживання певних осіб.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що давав пояснення поліцейському на місці винесення постанови. При цьому не бачив, щоб працівники поліції опитували чи відбирали пояснення у водія транспортного засобу "Ford explorer" ОСОБА_1 .

До відзиву представником відповідача Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області також додано аналогічні за змістом письмові пояснення свідка

ОСОБА_5 від 24 червня 2022 року та рапорт від 24 червня 2022 року.

На час прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення працівником поліції Ілюком Д. П. було відібрано лише одне письмове пояснення у свідка ОСОБА_5 від 24 червня 2022 року. З повідомлених свідками, які є працівниками військкомату, обставин, відібравши пояснення лише у ОСОБА_5 , працівником поліції було визнано ОСОБА_1 винуватим у порушенні п. 14.6 "б" ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому з пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається заслуховування та відібрання у нього пояснень вже після притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскаржуваної постанови.

Пояснення відповідача Ілюк Д. П. в судовому засіданні про визнання водієм "Ford explorer" ОСОБА_1 своєї вини спростовується поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків з боку відповідача та поясненнями позивача в оскаржуваній постанові, в яких ОСОБА_1 заперечував порушення ним ПДР.

З пояснень сторін та свідків, що не заперечуються поясненнями самого інспектора поліції Ілюка Д. П. , в судовому засіданні встановлено, що він особисто не бачив та не сприймав час, місце, спосіб та дорожню обстановку, викладеного в оскаржуваній постанові порушення позивачем ПДР.

З показань свідків вбачається, що при винесенні оскаржуваної постанови було заслухано лише працівників військкомату, з якими знайомі працівники поліції та з якими у останніх наявні робочі стосунки. При цьому вказані свідки, в тому числі ОСОБА_5 , мали емоційне спілкування з позивачем на дорозі. Таке спілкування відбулось після того, як свідки наздогнали та зупинили автомобіль "Ford explorer" під керуванням позивача. Тому відібрання письмових пояснень лише у однієї особи, яка є учасником конфлікту на дорозі, не можна вважати об`єктивним з`ясуванням обставин справи. Не було вжито заходів до пошуку сторонніх очевидців події, які не були учасниками конфлікту. Відомості рапорту, складеного працівниками поліції, не можуть бути прийняті судом як доказ вчинення правопорушення. Не перевірено пояснення позивача, викладені в оскаржуваній постанові, щодо об`їзду ним автомобіля "Volkswagen Golf" на дорозі, який рухався зі швидкістю 5 - 10 км/год. Надання переваги поясненням однієї з конфліктуючих сторон жодним чином не вмотивовано та не обгрунтовано. При цьому факт протиправної зупинки позивача чотирма чоловіками у військовій формі залишився поза увагою працівників поліції.

Слід зазначити, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, збирання та оцінка доказів по справі про притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення можливе лише до винесення постанови по справі уповноваженою на те особою. Відповідно до ст. 283 КУпАП збирання доказів, зокрема, складання рапорту після винесення оскаржуваної постанови чи допит свідків в ході даного судового провадження не підмінює собою необхідність доведення правомірності своїх дій та об`єктивності винесення оскаржуваної постанови на час її винесення.

Працівником поліції Ілюком Д. П. визнано позивача винуватим за порушення правил обгону на залізничному переїзді за ч. 2 ст. 122 КУпАП та винесено оскаржувану постанову лише на підставі показань свідків без особистого сприйняття факту порушення та дорожньої обстановки, місця й способу вчинення правопорушення. Таким чином мало місце сприйняття та викладення таких обставин з чужих слів, які не підтверджуються іншими допустимими доказами, що не може бути покладено в основу рішення про визнання винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Проектом Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення ролі суспільства у заходах контролю за безпекою дорожнього руху та дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів (номер, дата реєстрації: 5798 від 16 липня 2021 року, сесія реєстрації: 5 сесія IX скликання, включено до порядку денного: 2035-ІХ від 15 лютого 2022року), в п. 19 передбачено доповнити КУпАП статтею 272-1 Сповіщувач. Сповіщувачем є громадянин, який звернувся із заявою або повідомленням про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, і не є потерпілим.

Такий проект Закону ще не прийнято у встановленому порядку законодавчим органом, тому інститут сповіщувача чинним законодавством не передбачено.

Позивача було визнано винуватим за порушення правил обгону (п. 14.6 "б" ПДР) та накладено на нього адміністративне стягнення на підставі однобічно з`ясованих даних, без повної перевірки та з`ясування всіх обставин справи, що не відповідає завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбаченим ст. 245 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, враховуючи відсутність жодного об`єктивного доказу порушення позивачем ПДР, суд приходить до висновку, що працівник поліції, який проводив розгляд справи про адміністративне правопорушення, не дотримався вимог законодавства щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення повинен бути відповідний орган, у даній справі - Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області.

Проте співвідповідачем зазначено інспектора відділення поліції №2 (м. Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Ілюка Д. П., який є неналежним відповідачем. Таку правову позицію у подібних правовідносинах було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року у справі №724/716/16-а.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 245, 251, 252 280, 283 КУпАП, ст. 14, 16 Закону України "Про дорожній рух", ст. 2, 9, 77, 90, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №2 (м. Кіцмань) Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Ілюка Дмитра Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 887562 від 24 червня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн; закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області, 58000, вул. Головна, 24, м. Чернівці, Чернівецька область, , тел. 38 (0372) 59-14-02, 38 (0372) 55-26-02, +38 (067) 31-28-524, адреса електронної пошти:

Суддя В. В. Решетов