Справа № 560/6212/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6212/22
РІШЕННЯ

іменем України

10 серпня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

I. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 26.04.2022 року пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці № 325-Ф від 11.04.2022 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що до 01 березня 2022 року отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу, однак з 01 березня 2022 року її автоматично переведено на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказує, що 26 квітня 2022 року звернувся до відповідача із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" із врахуванням довідки про заробітну плату від 11.04.2022 року № 325-Ф, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Відповідач рішенням від 27.04.2022 року відмовив у такому переведенні, вказуючи, що позивачці така пенсія вже призначалася.

Відповідач подав до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.04.2022 року № 10 відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", про що повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0304-8/29604 від 06.05.2022 року. Звертає увагу, що станом на 26.04.2022 року позивачка не досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також вказує, що такого виду і умов пенсійного забезпечення як пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 889 не передбачено.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, з 19 січня 2003 року отримувала пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Відповідно до витягу з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки № 302398 від 19.11.2003 року позивачці встановлено третю групу інвалідності.

Відповідно до витягу з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки № 047226 від 24.11.2006 року позивачці встановлено другу групу інвалідності.

З 01 березня 2022 року позивачку автоматично переведено на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ № 0378688 від 22.09.2014 року позивачці довічно встановлено першу групу інвалідності.

26 квітня 2022 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" з врахуванням довідки про заробітну плату від 11.04.2022 року № 325-Ф.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27 квітня 2022 року № 10 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу", оскільки позивачці призначалася пенсія по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу".

Листом від 06.05.2022 року № 2200-0304-8/29604 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачку про прийняте рішення, а також зазначило, що оскільки розмір пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" є меншим (2296,64 грн) від розміру пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (3357,72), поновлювати виплату пенсії, передбаченої відповідно до Закону України "Про державну службу", недоцільно.

За змістом трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 :

- з 02.10.1992 року по 16.08.1994 року займала посаду бухгалтера архітектурного бюро при Чемеровецькій райдержадміністрації;

- 01.09.1994 року - призначена на посаду спеціаліста І категорії в Чемеровецький районний відділ Пенсійного фонду; прийнята присяга державного службовця; присвоєно 13 ранг державного службовця;

- 01.01.1995 року - зараховано на посаду спеціаліста І категорії Чемеровецького районного відділу Пенсійного фонду по переводу;

- 04.01.1999 року - призначено виконуючим обов`язки начальника підвідділу виконання бюджету бухгалтерського обліку та контролю за використанням коштів - головного бухгалтера, звільнено з посади спеціаліста І категорії;

- 01.04.1999 року - звільнено з посади виконуючого обов`язки начальника підвідділу виконання бюджету бухгалтерського обліку та контролю за використанням коштів - головного бухгалтера, переведено на посаду спеціаліста І категорії;

- 12.11.1999 року - призначено на посаду начальника підвідділу виконання бюджету бухгалтерського обліку та контролю за використанням коштів - головного бухгалтера, звільнено від обов`язків спеціаліста І категорії; присвоєно 12 ранг державного службовця;

- 31.12.2000 року - звільнено з посади у зв`язку з переведенням в Чемеровецьке районне управління ПФУ;

- 01.01.2001 року - призначено на посаду начальника відділу виконання бюджету бухгалтерського обліку та контролю за використанням коштів - головного бухгалтера по переводу з Чемеровецького районного відділу Пенсійного фонду України та надано відпустку по догляду за дитиною;

- 29.04.2002 року - приступила до виконання обов`язків начальника відділу виконання бюджету бухгалтерського обліку та контролю за використанням коштів - головного бухгалтера;

- 01.06.2004 року - присвоєно 11 ранг державного службовця;

- 08.12.2005 року - призначено на посаду головного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем, звільнено з посади начальника відділу виконання бюджету бухгалтерського обліку та контролю за використанням коштів - головного бухгалтера;

- 01.03.2006 року - призначено на посаду начальника відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем на період відпустки по догляду за дитиною до 3-річного віку; тимчасово звільнено з посади головного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем;

- 30.10.2006 року - звільнено з посади начальника відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до статті 38 Кодексу Законів про працю України (по інвалідності).

Позивачка, вважаючи порушеними її права щодо переведення з одного виду пенсії на інший, звернулася з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України регламентовано, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

До 01 травня 2016 року суспільні відносини, що охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ).

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та перехідних положеннях якого закріплено, що Закон України № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII, втратив чинність.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У частині першій статті 37 Закону № 3723-XII зазначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, відповідно до частини дев`ятої статті 37 Закону № 3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина десята статті 37 Закону № 3723-XII).

Отже, після 01 травня 2016 року (дати набрання чинності Законом № 889-VІІІ) право на призначення пенсії державного службовця по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ зберігають особи, визнані інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особи з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Позивачка у позовній заяві просить визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 26.04.2022 року пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці № 325-Ф від 11.04.2022 року, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Однак, під час розгляду справи, встановлено, що позивачці відмовлено у переведенні з одного виду пенсії на інший рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27 квітня 2022 року № 10.

З огляду на те, що позовні вимоги викладені таким чином, що не дають змоги захистити правові інтереси позивачки в повній мірі, суд вважає, що для повного забезпечення захисту її прав необхідно вийти за межі позовних вимог та вирішити питання про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27 квітня 2022 року № 10, яким позивачці відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 889-VIII.

Судом встановлено, що трудовий стаж позивачки на державній службі становить понад 10 років, вона є інвалідом І групи, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ № 0378688 від 22.09.2014 року.

Таким чином, оскільки позивачка є особою з інвалідністю І групи, має стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд дійшов висновку, що ця особа має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивачки на пенсію державного службовця по інвалідності І групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Аналогічна правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17.

Щодо аргументів пенсійного органу про те, що законодавець визначив правила, що підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, тобто, на думку відповідача, підлягають застосуванню у сукупності норми, визначені пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, і норми, передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, а саме: вік, стаж державного службовця і страховий стаж, суд зазначає, що такі доводи є необґрунтованими.

Суд виходить з того, що Закон не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку. При цьому орган пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, трактує норми Закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для пенсіонера тлумаченню законодавства України.

Аналогічну правову позицію було висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року у зразковій справі № 822/524/18.

Відмова у переведенні позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 3723-XII також мотивована недоцільністю такого переведення, оскільки вказане призведе до зменшення її розміру.

У свою чергу суд звертає увагу, що право позивачки на обчислення пенсії згідно з Законом України "Про державну службу" та право вимагати такого обчислення встановлено законом, і воно не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 520/1972/19.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27 квітня 2022 року № 10 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" є протиправним.

Суд звертає увагу на те, що за змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року у зразковій справі № 822/524/18 належним способом захисту прав позивача в таких справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.

Тому, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 26 квітня 2022 року пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці № 325-Ф від 11.04.2022 року, виданій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

За нормами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору та не сплачувала його, розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27 квітня 2022 року № 10 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності, розрахованої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 26 квітня 2022 року пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 325-Ф від 11.04.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10 серпня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап