Справа № 480/13488/21
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю " ВЕСТ - МОРЕЛ", в якій просить суд:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ - МОРЕЛ», за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 31 021 грн. 32 коп., з них:
з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг) (код податку 14010100) в сумі 30 787 грн. 32 коп.;
з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства (код податку 11021000) в сумі 234 грн. 00 коп.;
- накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою «ВЕСТ - МОРЕЛ» в загальній сумі 30 787 грн. 32 коп., які знаходяться на відкритих рахунках у банках.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що за відповідачем обліковується податковий борг, який виник у зв`язку з несплатою ним суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства. Відповідачу надсилалась податкова вимога, однак, сума боргу залишилась не сплаченою.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов, доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи за адресою місця реєстрації, але поштове відправлення повернуто поштовим відділенням до суду із зазначенням причин невручення - за закінченням терміну зберігання. Враховуючи положення ст. ст. 124, 126 КАС України вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.
На момент розгляду даної справи, відзив на позов до суду не надходив.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором і є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Так, на підставі акту камеральної перевірки:
- від 17.11.2020 №1353/А/18-28-04-16/43139855 (а.с.34) контролюючим органом було сформовано податкове повідомлення-рішення від 13.01.2021 №000501810, яким застосовано штрафні санкції у сумі 1020,00 грн. за платежем податок на додану вартість (а.с.33);
Податковим органом були направлені зазначені податкові повідомлення-рішення за податковою адресою відповідача та відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України вважаються врученими платнику податків.
Докази оскарження даних податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання самостійно визначене платником податків.
Податковим органом було сформовано податкову вимогу форми Ю від 03.07.2020 №6326-10, яка була надіслана за податковою адресою відповідача та відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України вважається врученою платнику податків (а.с.51).
Докази оскарження зазначеної вимоги в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1. - 54.3.6. п. 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до ст. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання, позивачем на адресу відповідача була направлена податкова вимога від 03.07.2020 № 6326-10. Докази оскарження зазначеної вимоги в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.
Як зазначено позивачем, з моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога від 03.07.2020 № 6326-10, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана.
Виходячи з положень п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Щодо вимог позивача в частині накладення арешту на кошти відповідача, які знаходяться на відкритих рахунках у банках, суд зазначає наступне.
Підпунктом 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.
Згідно з п. 1 розділу VII зазначеного Порядку арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду у разі звернення контролюючого органу до суду.
За приписами п. 2 розділу VII зазначеного Порядку звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду. Для звільнення коштів з-під арешту контролюючий орган звертається до суду протягом двох робочих днів, що настають за днем, коли контролюючому органу стало відомо про виникнення підстав для припинення такого арешту.
При цьому арешт із підстав, передбачених пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, не може застосовуватися до майна платника податків, відмінного від коштів, оскільки диспозиція розглядуваної правової норми визначає предметом для накладення арешту виключно кошти та цінності, що знаходяться в банках.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні відомості щодо об`єктів нерухомого майна, належних відповідачу (а.с. 47).
Також шляхом виходу посадових осіб позивача за місцем реєстрації відповідача встановлено відсутність майна, яке належить підприємству (а.с. 48).
Отже, у платника податків відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений податковий борг.
За таких обставин, враховуючи наявність податкового боргу та відсутність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, суд доходить висновку про наявність підстав для накладення арешту на кошти платника податку, які знаходяться на відкритих рахунках у банках в межах суми податкового боргу.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Перевіривши обґрунтованість заявлених позовних вимог та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області належить задовольнити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю " ВЕСТ - МОРЕЛ" про стягнення податкової заборгованості, накладення арешту на кошти задовольнити у повному обсязі.
МФО банку - 322540; назва банку - АТ «КІБ»; номер рахунку НОМЕР_1 ; валюта рахунку 980-українська гривня.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець