Справа № 540/6612/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/6612/21
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонської міської ради Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонської міської ради Херсонської області, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Херсонської міської ради, яка полягає у відсутності розгляду клопотання ОСОБА_1 від 02.02.2021 року № 114-2280-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:3056, для будівництва індивідуальних гаражів;

- зобов`язати Херсонську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02.02.2021 року №114-2280-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:3056, для будівництва індивідуальних гаражів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що 01.11.2018 року він звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 50 кв.м, що розташована на території АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального гаража. В заяві також було зазначено, що позивач раніше не користувався правом на приватизацію земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням, та є учасником антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Рішенням Херсонської міської ради №2532 від 16.10.2020 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального гаража.

На виконання даного рішення позивачем був розроблений та погоджений з управлінням архітектури міської ради та територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин відповідний проект землеустрою.

02.02.2021 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність був наданий на затвердження на ім`я міського голови м. Херсона.

Станом на дату подання позовної заяви (28.10.2021 року) позивачем не отримано від відповідача жодного документа, що свідчив би про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0048 га, що розташована на території АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального гаража.

Вважаючи бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 02.11.2021 року провадження відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та зобов`язано відповідача надати до суду додаткові документи по справі.

30.11.2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позов, згідно якого відповідач позов не визнає. Зазначає, що 20.05.2021 року на пленарному засіданні VII сесії Херсонської міської ради VIII скликання розглядалося питання порядку денного щодо затвердження проекту землеустрою позивача. За результатами голосування міською радою рішення не прийнято. Представник відповідача стверджує, що відповідачем не було відмовлено позивачу в затвердженні проекту землеустрою. На думку представника відповідача, твердження позивача щодо протиправної бездіяльності Херсонської міської ради є безпідставним, оскільки міська рада є колегіальним органом і не має повноважень впливу на окремих депутатів щодо голосування. Чинне законодавство визначає поняття бездіяльності як певну форму поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов`язків і згідно з законодавством України.

Повторно проект рішення виносився на пленарні засідання, які відбулися 23.07.2021 року, 03.09.2021 року та 05.11.2021 року.

Крім того, виконавчими органами підготовлено проект рішення «Про затвердження учасникам антитерористичної операції, сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції, учасникам бойових дій та громадянам проектів землеустрою щодо відведення у власність вільних від забудови земельних ділянок у мікрорайоні Таврійському 4-Б для будівництва індивідуальних гаражів та передачу їх у власність», пунктом 1 додатку до якого було передбачено затвердження проекту землеустрою позивача.

Сторона відповідача зазначає, що наразі триває процес розгляду клопотання позивача, а тому, на думку відповідача, зазначене вище виключає можливість задоволення позовних вимог.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Херсонської міської ради щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду клопотання позивача ОСОБА_1 від 02.02.2021 року №114-2280-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:3056, для будівництва індивідуальних гаражів. Зобов`язано Херсонську міську раду (, місцезнаходження: вул. Ушакова, 36, м. Херсон, 73003) розглянути клопотання ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) від 02.02.2021 року № 114-2280-15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:3056, для будівництва індивідуальних гаражів та прийняти рішення по зазначеному клопотанню відповідно до чинного законодавства та з урахуванням правової оцінки, наданої судом в даному рішенні.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Херсонська міська рада Херсонської області подала апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені нормі процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Порядок та процедура виготовлення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 ) кадастровий номер :01:001:3056 сторонами не оспорюється та не є предметом дослідження в даній справі.

02.02.2021 року через Центр надання адміністративних послуг м. Херсона позивач звернувся до Херсонської міської ради із клопотанням, яке зареєстроване цієї ж дати за №114-2280-15, про затвердження проекту землеустрою, виготовлений ФОП ОСОБА_2 щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідно протоколу 7 сесії міської ради 8 скликання, який розміщено в вільному доступі за електронним посиланням: https://miskrada.kherson.ua/wp-content/uploads/2021/05/protokol_7-200521.pdf, викопіювання з якого долучено до матеріалів справи за результатами розгляду клопотання Херсонською міською радою був підготовлений проект рішення «Про затвердження учасникам антитерористичної операції, сім`ям загиблих учасників антитерористичної операції, учасникам бойових дій та громадянам проектів землеустрою щодо відведення у власність вільних від забудови земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів та передачу земельних ділянок у власність» №78, який був винесений на розгляд 7 сесії 8 скликання Херсонської міської ради і розглянутий 20.05.2021 року, але за результатами голосування рішення не було прийнято у зв`язку з недостатністю голосів депутатів міської ради, що підтверджується протоколом пленарного засідання (не голосувало 26 депутатів).

Повторно зазначене питання винесено на розгляд 8 сесії міської ради 8 скликання, що підтверджується протоколом сесії міської ради, який розміщено в вільному доступі за електронним посиланням:https://miskrada.kherson.ua/wp-content/uploads/2021/05/protokol_8-230721.pdf та копія якого долучена до матеріалів справи. Питання розглянуто 23.07.2021 року (№65), але за результатами голосування рішення не було прийнято у зв`язку з недостатністю голосів депутатів міської ради, що підтверджується протоколом пленарного засідання (не голосувало 26 депутатів).

Також, дане питання виносилося на розгляд 9 сесії міської ради 8 скликання, що підтверджується протоколом сесії міської ради, та копія якого долучена до матеріалів справи. Питання розглянуто 03.09.2021 року (№43), але за результатами голосування рішення не було прийнято у зв`язку з недостатністю голосів депутатів міської ради, що підтверджується протоколом пленарного засідання (не голосувало 17 депутатів).

Позивач вважає бездіяльність щодо не розгляду по суті клопотання про затвердження проекту землеустрою протиправною, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначенні у статті 116 Земельного кодексу України.

Так, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.ч.1, 2, 3 ст.116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

З огляду на це, позивач, який є громадянином України, має право на набуття права власності на земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч.9 ст.118 Земельного кодексу України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч.10 ст.118 Земельного кодексу України).

Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно вимог частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або відмову у затвердженні такого проекту землеустрою орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або відмову у затвердженні такого проекту землеустрою є повноваженнями міської ради, що реалізовується шляхом розгляду на засіданнях міської ради, за результатами яких приймаються рішення.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання позивача про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0048 га за адресою: м. Херсон, пр-т Адм. Сенявіна, (земельна ділянка № НОМЕР_2 ) кадастровий номер :01:001:3056 на момент розгляду справи не розглянуто, жодного рішення за результатами розгляду клопотання відповідачем прийнято не було.

Колегія суддів зауважує, що відповідач, розглядаючи клопотання позивача повинен був прийняти одне з двох рішень: затвердити проект землеустрою або надати мотивовану відмову в його затвердженні, з підстав прямо визначених в Земельному кодексі України.

При цьому, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його затвердженні повинне оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення.

Відсутність належним чином оформленого рішення Херсонської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його затвердженні після спливу встановленого законом двотижневого строку розгляду клопотання особи, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

За загальним правилом, бездіяльність - це пасивна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним тих дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього обов`язків (завдань) згідно із чинним законодавством.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що міська рада мала передбачений ч.9 ст.118 Земельного кодексу України обов`язок розглянути заяву позивача у двотижневий строк, мала можливість зазначений обов`язок виконати вчасно, проте переліченого не зробила, що вказує на протиправну бездіяльність з її боку та як наслідок є підставою для задоволення позову в цій частині.

За таких обставин, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, має місце протиправна бездіяльність Херсонської міської ради Херсонської області.

Посилання сторони відповідача на те, що клопотання позивача розглядалось на пленарному засіданні міської ради, проте рішення не було прийняте у зв`язку з відсутністю достатньої кількості голосів депутатів та на те, що передача питання на розгляд комісії ради унеможливлює прийняття рішення по даній справі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки сам лише факт розгляду клопотання не свідчить про виконання органом місцевого самоврядування обов`язку, покладеного на нього статтею 118 Земельного кодексу України, а процедурні рішення (щодо передачі на розгляд комісії) не є законодавчою підставою для порушення строків, визначених наведеною нормою закону.

Стосовно посилань апелянта на те, що Херсонська міська рада Херсонської області є колегіальним органом, рішення в якому приймаються депутатами на основі колективного і вільного обговорення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ст.20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачає, що на сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради, однак чинними є, зокрема, приписи ч.2 ст.19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також п.1 ч.1 ст.18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», які зобов`язують депутатів місцевої ради та саму раду як орган місцевого самоврядування, окрім іншого, додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Таким чином, колективне та вільне обговорення депутатами питань, що розглядає рада не передбачає права ради та депутатів діяти інакше, ніж у спосіб передбачений законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у статті 118 Земельного кодексу України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Херсонської міської ради прийняти відповідне рішення, тобто рішення про затвердження або рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправною бездіяльність Херсонської міської ради Херсонської області щодо не прийняття рішення за наслідками розгляду клопотання позивача від 02.02.2021 року про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0048 га за адресою: АДРЕСА_1 ); зобов`язання Херсонську міську раду повторно розглянути клопотання позивача від 02.02.2021 року про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,0048 га за адресою: м. Херсон, пр-т Адм. Сенявіна, (земельна ділянка №138) та прийняти рішення по зазначеному клопотанню відповідно до чинного законодавства та з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява №27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2022 року Херсонській міській раді Херсонської області відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення по справі, судовий збір у розмірі 1362 грн. підлягає стягненню з Херсонської міської ради Херсонської області на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради Херсонської області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року без змін.

Стягнути з Херсонської міської ради Херсонської області () до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1362 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні) за наступними реквізитами: отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.