Справа № 215/1752/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 серпня 2022 року Справа № 215/1752/22
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради Лук`яненка Олександра Леонідовича про встановлення наявності (відсутності) компетенції (повноважень) , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, в якому просить суд:

- встановити відсутність компетенції (повноважень) заступника начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради Лук`яненко Олександра Леонідовича у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень розглядати заяву від 18.08.2020 вх. С-369 подану на його начальника і визнати відсутність відмови від розгляду заяви протиправною бездіяльністю;

- встановити відсутність компетенції (повноважень) заступника начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради Лук`яненко Олександра Леонідовича у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 18.08.2020 вх. С-369 зобов`язати ОСОБА_2 видати безоплатні рецепти на ті самі ліки за наданими вже рецептами від 07.07.2020 без №, від 18.07.2020 №3487, №488, №2489, №3490, №491, №3492, №493 від 30.07.2020 №239 від 04.08.2020 №43, №44, №345 (разом 12 рецептів) та за поданими від 07.07.2020 без №, від 18.07.2020 №487, №3488, №3489, №3490, №3491, №3492, №5493 від 30.07.2020 №239 від 04.08.2020 №543, №344, №345 (разом 12 рецептів) і визнати відсутність відмови від такої процедури протиправною бездіяльністю;

- встановити відсутність компетенції (повноважень) заступника начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради Лук`яненко Олександра Леонідовича у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень за результатом розгляду заяви від 18.08.2020 вх. С-369 вжити заходи до начальника управлінню охорони здоров`я м. Кривого Рігу Мурашко К.В., який не видав наказ до 18.08.2020 щодо забезпечення ОСОБА_3 , як онкохворої людини, безкоштовними медикаментами для лікувально-профілактичних заходів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 №1303 і визнати відсутність відмови від такої процедури протиправною бездіяльністю.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2022 позовну заяву передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Матеріали позовної заяви надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 27.06.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2022, справу передано на розгляд судді Калугіній Н.Є.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено. Позовну заяву - залишено без руху.

Надано позивачеві термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- документу про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.

- копії заяви від 18.08.2020 засвідченої з дотриманням Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях №1000/5 від 18.06.2015;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- заяви про поновлення строку на подання позову із викладенням інших поважних причин пропуску строку на подання позовної заяви.

На виконання ухвали суду від 29.06.2022 позивачем до суду 11.08.2022 подано заяву, в якій ним зазначено, що заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживались. Копії заяви від 18.08.2020 засвідченої з дотриманням Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях №1000/5 від 18.06.2015, що адресована заступнику начальника управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради Лук`яненку Олександру Леонідовичу позивачем не надано.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано документу про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. При цьому, у заяві від вх. 11.08.2022 позивач повторно заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає наступне.

Питання перевірки реальної спроможності заявників-фізичних осіб сплатити судовий збір у спорах з суб`єктами владних повноважень набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору. За наявності таких питань суди повинні вказувати, які конкретно докази заявник має надати на підтвердження факту свого незадовільного майнового стану, у разі якщо наданих доказів недостатньо або вони не є належними; повинні надати їм належну оцінку та прийняти вмотивоване рішення, враховуючи, зокрема, суть спору, статус особи заявника, обставини, що призвели до ускладнення можливості сплати судового спору (ухвала Верховного Суду у справі №328/1894/19 від 22.10.2020).

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір", встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Позивач не відноситься до категорії осіб, які відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На підтвердження скрутного майнового стану позивачем до позову долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно яких позивачем отримано у 2021 році дохід у загальному розмірі 25851,0 грн.

Інших доказів до клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем не надано.

Суд дослідивши надані позивачем докази зазначає, що дохід ОСОБА_1 за попередній календарний рік у сумі 25851,0 грн не підтверджує скрутного майнового стану позивача, оскільки розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (25851,0 х 5 % = 1292,55 грн.).

Отже, ненадання позивачем достатніх доказів на підтвердження свого скрутного фінансового становища, зумовлює відсутність підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду касаційних скарг (разом із клопотанням про звільнення від сплати судового збору) ОСОБА_1 у справі №215/3786/19 від 17.10.2019, у справі №160/7077/19 від 16.10.2019, у справі №215/3329/19 від 10.10.2019, у справі №215/2132/19 від 23.09.2019, у справі №215/2169/19 від 21.08.2019, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №9901/77/20.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі Креуз проти Польщі, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.06.2019 у справі №810/1728/18.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому, згідно із положеннями частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

З урахуванням відсутності доказів сплати судового збору та підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору, у вказаній частині ухвала суду від 29.06.2022 не може вважатись виконаною.

Щодо необхідності подання позивачем заяви про поновлення строку на подання позову із викладенням інших поважних причин пропуску строку на подання позовної заяви.

Ухвалою від 29.06.2022 причини пропуску строку, викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом, визнані необґрунтованими та запропоновано позивачу надати суду заяву про поновлення строку, в якій викласти інші причини пропуску строку звернення до суду.

На виконання ухвали суду позивачем у заяві від вх. 11.08.2022 заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду на підставі Указу Президента від 24.02.2022 №64.

Розглянувши наведені в заяві від 11.08.2022 причини пропуску строку на звернення до суду, суд зазначає таке.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору у даній справі є неналежний, на думку позивача, розгляд заяви від 18.08.2020 вх. С-369.

До суду з даним позовом позивач звернувся 27.05.2022, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 18 травня 2022 року у справі №802/592/17-а, питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.

Позивач у заяві про поновлення строку від 11.08.2022 не обґрунтував, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку звернення до суду у цій справі, враховуючи, що предметом спору у даній справі є неналежний, на думку позивача, розгляд заяви від 18.08.2020 вх. С-369, при цьому, до суду з даним позовом позивач звернувся 27.05.2022, тобто з пропуском шестимісячного строку, який закінчився задовго до запровадження воєнного стану.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тож, наведені в заяві від 11.08.2022 причини пропуску строку судом визнаються необґрунтованими.

Таким чином, станом на 15.08.2022 позивачем недоліки позовної заяви не усунено.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Положеннями наведеної норми КАС чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання процесуальних обов`язків, встановлених законом або судом. Для цього позивач як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Вказана правова позиція суду викладена у постанові Верховного Суду від 17 травня 2022 року у справі № 826/13250/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За висновком, викладеним в рішенні від 18.10.2005 у справі «МПП «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами.

"...Суд уже констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів" (див. рішення від 21 жовтня 2010 року у справі Дія-97 проти України (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Тобто, встановлені процесуальним кодексом вимоги щодо змісту та форми позовної заяви обов`язкові до виконання усіма учасниками процесу та їх дотримання перевіряється судом.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною п`ятою статті 169 КАС України, встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, керуючись статтями 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву - повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Калугіна