Справа № 120/19696/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2022-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

15 серпня 2022 р. Справа № 120/19696/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною, на думку позивача, бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 29.01.2020 р. по 07.05.2020 р., грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні за повних 26 календарних років, грошової компенсації за невикористані дні відпустки, як учаснику бойових дій за 2017-2020 роки, грошової компенсації за невикористані 15 діб щорічної основної відпустки за 2020 рік, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 р.

Позивач зазначає, що відповідно до пункту 242 Указу Президента України від 10.02.2008 № 1153/2008 "Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Проте повного розрахунку при звільненні з військової служби позивач не отримав.

У зв`язку з тим, що протягом 2020 року грошове забезпечення нараховувалося та виплачувалося позивачу з розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, позивач звернувся до відповідача із заявою від 10.11.2021, в якій просив вжити заходів щодо перерахунку та доплати позивачу за період з 29.01.2020 р. по 07.05.2020 р. грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення), обчисленого з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.

Однак 15.12.2021 в телефонному режимі відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку та виплати грошового забезпечення у вказаному розмірі у зв`язку з відсутністю правових підстав для цього, що стало підставо звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою від 18.01.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

15.02.2022 року на адресу суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та заява про закриття провадження.

Як стверджує відповідач, позивач вже звертався до суду з ідентичними позовними вимогами. Так, Вінницький окружний адміністративний суд у рішенні від 11.05.2021 в справі № 120/1699/21-а дійшов висновку про відсутність підстав вважати протиправними дії відповідача щодо незастосування пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови № 704 при обчисленні позивачці розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020.

Крім того, відповідач вважає, що різниця в позовних вимогах у цих справах полягає лише в тому, що у справі № 120/1699/21-а позивач просив здійснити перерахунок розмірів складових грошового забезпечення шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року за період з 01.03.2018 по 23.11.2020 згідно з пунктом 4 Постанови № 704, а у справі № 120/19696/21-а - здійснити перерахунок розмірів складових грошового забезпечення шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року за період з 29.01.2020 по 07.05.2020 згідно з пунктом 4 Постанови № 704.

Відтак відповідач просить суд закрити провадження в адміністративній справі № 120/19696/21-а.

Ухвалою суду від 15.08.2022 року задоволено клопотання позивача, яке надійшло до суду 19.07.2022 року та поновлено провадження у справі.

Вирішуючи клопотання відповідача про закриття провадження у справі, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі суд встановив, що позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду та подана з дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач зобов`язаний зазначити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд зазначає, що в позовній заяві позивач надав власне письмове підтвердження на виконання вищезазначених вимог закону.

Судом встановлено, що на розгляді у Вінницькому окружному адміністративному суді дійсно перебувала адміністративна справа № 120/1699/21-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1, які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 при обчисленні починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1, починаючи з 01.03.2018 по 31.12.2018 включно вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 з урахуванням пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246- VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 р. та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1, які полягають у не застосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 при обчисленні починаючи з 01.01.2019 по 31.12.2019 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.11.2018 N 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01.01.2019 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1, починаючи з 01.03.2019 по 31.12.2019 включно вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 р. та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1, які полягають у не застосуванні пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 при обчисленні починаючи з 01.01.2020 по 23.11.2020 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 N 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1, починаючи з 01.03.2020 по 23.11.2020 включно, вчинити дії щодо перерахунку, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 Примітки до Додатку 1 та пункту 1 Примітки до Додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 N 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020 р., та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 сплатити недоплачені суми грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 23.11.2020 з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом України від 07.12.2017 року №2246-УІ11 «Про Державний бюджет України на 2018 рік» на 01.01.2018 р., Законом України від 23.11.2018 N 2629- УПІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на 01.01.2019 р. та Законом України від 14.11.2019 № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020 р.

Позовні вимоги у справі № 120/1699/21-а обґрунтовувалися тим, що відповідач протиправно не застосовував положення п. 1 Примітки Додатку 1 та примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 при обчислені позивачці розміру її посадового окладу та окладу за військовим званням в період з 01.03.2018 по 23.11.2020.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;

7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;

8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Таким чином, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то суд своєю ухвалою може закрити провадження у справі.

Втім, порівняльний аналіз позовних заяв у справах № 120/1699/21-а та № 120/19696/21-а вказує на те, що хоча обидві справи і стосуються спору між одними й тим сторонами, однак підстави звернення до суду та предмет позову у цих справах різні.

За таких обставин суд доходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження в адміністративній справі № 120/19696/21-а.

Отже, у задоволенні клопотання відповідача належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 160, 171, 238, 240, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі № 120/19696/21-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Чернюк Алла Юріївна