Справа № 240/36009/21
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Житомир

справа № 240/36009/21

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2 га за кадастровим номером :03:000:0189 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на виконання судового рішення у справі №806/1391/18 Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області 11.09.2018 видано наказ №6-3557/14-18-СТ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» згідно з яким позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с.Пиріжки Малинського району Житомирської області, згідно з поданим клопотанням. На підставі вказаного наказу, ПП «Граундплюс» розроблено та погоджено проект землеустрою.

Однак, державним кадастровим реєстратором відділу у Малинському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що відповідно до інформації на офіційному сайті Держгеокадастру, бажана земельна ділянка на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 11.09.2018 №6-3556/14-18-СТ, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на земельних торгах.

В свою чергу, пункти 2-6 зазначеного вище наказу рішенням суду у справі №240/8547/19 скасовано, оскільки надання одночасно позивачу і собі (ГУ Держгеокадастру у Житомирській області) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо однієї і тієї самої земельної ділянки порушує права зацікавленої особи, яка діяла добросовісно, на отримання земельної ділянки у власність.

Водночас, у липні 2019 року до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку площею 2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0189, на яку ним отримано дозвіл та розроблено проект землеустрою.

Вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розроблено на підставі наказу від 11.09.2018 №6-3556/14-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», який у свою чергу скасований згідно з рішенням суду у справі №240/8547/19.

Зазначає, що подальше існування в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0189 порушує його права та охоронювані законом інтереси щодо закінчення процедури безоплатної приватизації на підставі розробленого проекту землеустрою.

Позивач, вважаючи що без скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0189 є неможливою реєстрація земельної ділянки, згідно з розробленим на його замовлення проектом землеустрою, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№4509/22).

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість.

Зазначив, що за результатами перевірки на відповідність вимогам чинного законодавства проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, державний кадастровий реєстратор вніс відомості до Державного земельної кадастру, оскільки передбачені законом підстави для відмови у реєстрації були відсутні.

Тобто, єдиним правомірним варіантом поведінки Державного кадастрового реєстратора було саме внесення відомостей про земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:0189 до Державного земельного кадастру.

Також зазначає, що вчинення реєстрації земельної ділянки в базі ДЗК проводилось кадастровим реєстратор, який є посадовою особою органу владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей.

Згідно з ухвалою суду від 02.08.2022 зобов"язано відповідача надати суду додаткові докази у справі та відкладено розгляд справи до отримання судом витребуваних доказів.

11 серпня 2022 року на виконання вимог ухвали суду від 02.08.2022 Головне управління Держгеокадстру у Житомирській області надіслало до суду заяву за вх.№38955/22.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.258 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 у справі №806/1391/18 визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.03.2018 №Р-14179/0-840/0/22-18 про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с.Пиріжки Малинського району Житомирської області, згідно з поданим клопотанням.

На виконання зазначеного судового рішення у справі №806/1391/18, Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області 11.09.2018 видано наказ №6-3557/14-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» згідно з яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с. Пиріжки Малинського району Житомирської області, згідно поданого клопотання (а.с. 12).

На підставі вказаного наказу, ПП «Граундплюс» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с.Пиріжки Малинського району Житомирської області (а.с. 16-18).

Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області складено висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної від 01.04.2019 №3401/82-19, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 загальною площею - 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту с.Пиріжки на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.13-14).

При цьому, 11.09.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області видано наказ №6-3556/14-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», згідно з пунктом 1 якого було вирішено включити до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку орієнтовною площею 2,000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01), з метою продажу права оренди на земельних торгах, яка розташована на території Пиріжківської сільської ради Малинського району.

Цим же наказом також було вирішено надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах земельну ділянку площею 2,000 га на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області (пункт 2 наказу №6-3556/14-18-СГ від 11.09.2018).

23 липня 2019 року державним реєстратором відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за результатами перевірки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.03.2019, виготовленого ДП "Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", внесено відомості до Державного земельного кадастру, у зв"язку з чим сформовано та зареєстровано земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:0189, загальною площею 2,00 га, розташованою на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с. 61).

Згідно з постановою Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №240/8547/19 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №240/8547/19 скасовано в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині прийнято нову постанову про задоволення позову:

- визнано протиправним та скасовано пункти 2-6 наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 11.09.2018 №6-3556/14-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» (а.с. 22-28).

Позивач, вважаючи що державна реєстрація земельної ділянки площею 2 га за кадастровим номером :03:000:0189 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є порушенням його права на реєстрацію земельної ділянки згідно з розробленим за його заявою проектом землеустрою, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За визначенням в Законі України «Про державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування;

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Для державної реєстрації земельної ділянки, згідно положень частини 4 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

- документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

У разі якщо відповідно до закону поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюються за погодженням з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами, до заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, сформованої в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, також додаються документи, що належним чином підтверджують таку згоду.

Судом встановлено, що на підставі заяви Державного підприємства "Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, державним кадастровим реєстратором Відділу у Малинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області 23.07.2019 проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,00 га, яка розташована на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с. 61).

За приписами частини шостої статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки наведені за вичерпним і остаточним переліком у частині десятій статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», згідно з якою державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

- поділу чи об`єднання земельних ділянок;

- якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

- ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Аналогічні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок містяться у пункті 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17 жовтня 2012 року (далі - Порядку ведення Державного земельного кадастру).

У спірному випадку позивач, обґрунтовуючи наявність з боку відповідача протиправної реєстрації земельної ділянки, посилалась на те, що обов`язок скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки виник у органу реєстрації після ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка.

Матеріали справи свідчать, що спірна земельна ділянка (кадастровий номером :03:000:0189), зареєстрована на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розроблено на підставі наказу від 11.09.2018 №6-3556/14-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», що в свою чергу скасований згідно з постановою Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №240/8547/19.

При цьому, суд зазначає, що вказану земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі та сформовано як об"єкт цивільного права, без реєстрації на неї речового права (права власності) ще 23.07.2019 (а.с. 61).

Частиною 1 ст.359 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Зважаючи на вищевикладене, у суду відсутні підстави вважати, що оскаржувана реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :03:000:0189, протиправно здійснена 23.07.2019 за результатами перевірки проекту землеустрою, який розроблено на підставі (чинного на момент реєстрації) наказу від 11.09.2018 №6-3556/14-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

При цьому, судом під час розгляду справи встановлено відсутність обставин, визначених частиною десятою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, за яких у відповідача виник обов`язок скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Суд вважає, що посилання позивача на постанову Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №240/8547/19, є необґрунтованими, оскільки цим судовим рішенням, одночасно зі спором про правомірність наказу від 11.09.2018 №6-3556/14-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», який зважаючи на встановлені у цій справі обставини та у розумінні норм Закону України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру став підставою реєстрації земельної ділянки, не вирішувалось питання про скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки. Тобто, судове рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки позивач реєстратору не надав.

Скасування ж державної реєстрації спірної земельної ділянки у зв`язку із встановленням у вищезазначеній судовій справі обставин, які вказують на протиправність наказу про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка та проведено таку державну реєстрацію, не передбачене Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру і не зумовлює виникнення такого обов`язку у Державного кадастрового реєстратора.

Підсумовуючи наведене, беручи до уваги встановлені у цій справі обставини та правову регламентацію спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що у справі, яка розглядається, відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності, оскільки передумов, визначених законодавством для виникнення обов`язку щодо скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, у даному конкретному випадку, не виникло.

Разом з тим, позивач, звертаючись до суду вказує, що існування в Державному земельному кадастрі земельної ділянки за кадастровим номером :03:000:0189 порушує його права та охоронювані законом інтереси щодо закінчення процедури безоплатної приватизації.

Суд вказує, що процедура ж отримання земельної ділянки з комунальної власності у приватну власність у межах норм безоплатної приватизації включає в себе: подання клопотання та отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, замовлення та виготовлення проекту землеустрою формування та реєстрація земельної ділянки, подання клопотання про затвердження та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою і передачі земельної ділянки у власність.

При цьому, суд зауважує, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не означає позитивного рішення про надання її у власність. Так правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року у справі №815/5987/14 та від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17, і як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 15 вересня 2021 року у справі №740/4635/16-а - не суттєво за чиїм замовленням такий проект землеустрою буде розроблено. Закон не виключає ситуації, коли проекти одночасно розробляються різними замовниками.

Також, суд зауважує, що наявне у позивача право на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності не є визначеним щодо конкретної земельної ділянки, оскільки до прийняття рішення органом місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у приватну власність, у особи не виникає жодних майнових прав або обґрунтованих законних очікувань щодо конкретної земельної ділянки.

Оскільки в позивача не виникло майнового права на земельну ділянку, державна реєстрація якої оскаржується, то суд вважає, що відповідач не порушив право позивача на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Суд вказує, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Вказаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України та п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997(справа за зверненням жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Пунктом 8 ч.1 ст.4 КАС України позивачем визначено, зокрема, як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися з позовом особа, яка має суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні її прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою надання правового захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Передумовою для захисту права є його порушення. Якщо ж таке право порушеним не є, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом.

При цьому, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Підсумовуючи викладене та зважаючи, що у ході розгляду справи судом не встановлено протиправну бездіяльність відповідача та наявність підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :03:000:0189, то суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул.Довженка, 45, Житомир,10002, ) про скасування державної реєстрації земельної ділянки, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 12 серпня 2022 року.

Суддя А.В. Горовенко