Справа № 640/18325/20
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 серпня 2022 року

м. Київ

справа №640/18325/20

адміністративне провадження №К/990/20304/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2022 та у справі №640/18325/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві, Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві, Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України в якому просила суд першої інстанції:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управління ДПС у місті Києві про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної від 23.11.2017 №108424-13 на суму 29450,94грн, від 05.02.2020 №Р/0-2650 на суму 65146,12грн;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управління ДПС у Київській області, про нарахування земельного податку від 05.12.2019 №-1007 на суму 14,87грн; №-1007 на суму 169,73грн; №-1007/2 на суму 101,84грн; №-1007/1 на суму 5,94грн;

- зобов`язати Державну податкову службу України як орган, що забезпечує адміністрування податків та зборів та технічне супроводження інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, - виключити з інтегрованої картки платника податків - ОСОБА_1 відомості про наявність податкових зобов`язань (податкового боргу (недоїмки)) за грошовими зобов`язаннями зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та земельного податку;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області внести податковою адресою ОСОБА_1 наступну адресу: АДРЕСА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2021 відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2022 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2021 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих Головним управління ДПС у Київській області, про нарахування ОСОБА_1 земельного податку від 05.12.2019 №-1007 на суму 14,87грн; №-1007 на суму 169,73грн; №-1007/2 на суму 101,84грн; №-1007/1 на суму 5,94грн.

Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення від 05.12.2019 №-1007 на суму 14,87грн; №-1007 на суму 169,73грн; №-1007/2 на суму 101,84грн; №-1007/1 на суму 5,94грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2022 відмовлено в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 01.08.2022 звернулась з касаційною скаргою та заявою про поновлення процесуального строку до Верховного Суду. У касаційній скарзі позивач просить суд касаційної інстанції скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити. Крім того, просить суд скасувати додаткову постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нову додаткову постанову про відшкодування витрат на правничу допомогу.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Проте, всупереч цим вимогам заявником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Разом з тим, позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №640/18325/20.

Надаючи оцінку доводам викладеним у вказаному клопотанні, суд виходить з наступного.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, які кореспондуються з приписами частини першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Статтею 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» встановлено умови за яких суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати такого на певний строк за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, на підтвердження доводів викладених у вказаному клопотанні, заявником не надано належних доказів, що майновий/фінансовий стан ОСОБА_1 перешкоджає сплаті нею судового збору за подання касаційної скарги у даній справі у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Крім того, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору ОСОБА_1 вказує на обставини, які перешкоджають сплаті нею судового збору за подання касаційної скарги у справі. Так, позивач вказує, що є пенсіонеркою за віком та перебуває за межами України, що й унеможливлює сплату судового збору.

Однак, доказів того, що ОСОБА_1 перебуває за кордоном, до клопотання про відстрочення сплати судового збору також не надано.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Таким чином, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Так, згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом - серпень 2020 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2020 становив 2102,00грн.

Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (в редакції чинній на час подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру позивачу (фізичній особі) необхідно було сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складало 948,89грн.

Крім того, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру позивачу (фізичній особі) необхідно було сплатити 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за кожну вимогу немайнового характеру, що складало 1681,60грн.

Таким чином, загальна сума судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви складала 2630,49грн.

Відповідно до частини четвертої статті 6 встановлено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Враховуючи, що касаційна скарга подана на судові рішення в частині відмовлених позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.11.2017 №108424-13 на суму 29450,94грн, від 05.02.2020 №Р/0-2650 на суму 65146,12грн, а також щодо двох вимог немайнового характеру, судовий збір, який ОСОБА_1 необхідно сплатити при поданні касаційної скарги, становить: 2627,57грн х 200% = 5255,14грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102. Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходу бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)". Призначення платежу: *;101;22030102 (код класифікації доходів) ___________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом ______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали, протягом якого заявник має усунути вказані недоліки та надати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Керуючись статтями 169, 248, 327, 330, 332, 359 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору у справі №640/18325/20 відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2022 у справі №640/18325/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві, Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання даної копії ухвали.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова