Справа № 480/1857/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
11 серпня 2022 року Справа № 480/1857/20
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Гелета С.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення та заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2021, яке постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 залишено без змін, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Сумській області №62-0 від 09.04.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 »., поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління правового забезпечення Головного управління ДПС у Сумській області, а також стягнуто з Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 147397,25 грн.

Позивач подав до суду заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення та заяву про заміну сторони виконавчого провадження, а саме шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 147397,25 грн. з Головного управління ДПС у Сумській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Сумській області як територіальний орган утворений на правах відокремленого підрозділу. Заяви обґрунтовує тим, що на даний час рішення суду в частині стягнення з Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 147397,25 грн. не виконано у зв`язку із тим, що рахунки установи закриті у казначейській службі, кошторис на 2022р. не затверджувався.

Від представника Головного управління ДПС у Сумській області як територіальний орган утворений на правах відокремленого підрозділу надійшли письмові пояснення своєї позиції згідно яких просить відмовити в задоволенні поданих заяв. Зазначає, що позивачем не сплачено судовий збір за подання заяви про заміну чи встановлення способу , порядку і строку виконання судового рішення. Зазначає, що на даний час Головне управління ДПС у Сумській області не ліквідовано в установленому порядку, триває процедура припинення. Станом на 10.08.2022 передавальний акт між Головним управлінням ДПС у Сумській області та Головним управлінням ДПС у Сумській області як територіальний орган утворений на правах відокремленого підрозділу не підписано, а тому посилання позивача на правонаступництво Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу прав та обов`язків Головного управління ДПС у Сумській області є необґрунтованим. Крім того, зазначає, що на даний час відсутнє виконавче провадження, а тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Судом призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні подані позивачем заяви, про дату, час та місце розгляду заяв повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданих позивачем та представником відповідача заявам, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2021, яке постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022, позовні вимоги в частині стягнення з Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 147397,25 грн. задоволено.

Разом із тим, позивач зазначає, що після звернення до відповідача - Головного управління ДПС у Сумській області отримав лист, в якому зазначено, що рішення суду в зазначеній частині судового рішення виконати неможливо, враховуючи те, що рахунки Головного управління ДПС у Сумській області в казначейській службі закриті та кошторис видатків на 2022 р. не затверджувався.

Після звернення до Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу позивач отримав відповідь, що резолютивна частина рішення не містить інформації щодо стягнення з Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу середнього заробітку, не є стороною, яка повинна виконати дане рішення, вимоги щодо виплати суми є безпідставними. Зазначено, що розділом IV КАС України визначено порядок заміни сторони її правонаступником.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в частині заміни сторони по даній справі правонаступником щодо виконання судового рішення про стягнення на користь позивача суми середнього заробітку, а також доводам Головного управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу, викладеним в письмових запереченнях на заяву позивача, суд виходить з наступного.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.12.2020 у справі № 805/4361/17-а (№ К/9901/23524/20), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

В даному випадку, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.04.2018 у справі № 815/1637/17 (№ 11-654апп18).

Відповідно до пункту 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 (далі - Порядок № 1074), дія якого поширюється на територіальні органи центральних органів виконавчої влади, у разі приєднання права і обов`язки органу виконавчої влади переходять до іншого органу виконавчої влади, до якого здійснюється приєднання.

Відповідно до п.7 Порядку № 1074 майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта.

Крім того, пунктом 12 Порядку № 1074 передбачено, що орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 утворено територіальні органи Державної податкової служби, в тому числі Головне управління ДПС у Сумській області (і.к. 43144399).

Наказом Державної податкової служби України №529 від 30.09.2020 було утворено відокремлені підрозділи ДПС територіальні органи за переліком, в т.ч. і Головне управління ДПС у Сумській області.

Згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління ДПС у Сумській області зареєстровано 30.09.2020, має ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43995469.

Наказом Державної податкової служби України №755 від 24.12.2020 було розпочато з 01.01.2021 здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до п. 1 постанови №893, в т.ч. і Головного управління ДПС у Сумській області.

Наказом Державної податкової служби України №643 від 12.11.2020 було затверджено Положення про територіальні органи ДПС, в т.ч. і Головне управління ДПС у Сумській області.

Відповідно до п.1 Положення про територіальні органи ДПС Головне управління ДПС у Сумській області, є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України, забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Сумської області, є правонаступником майна, прав та обов`язків ГУ ДПС в Сумській області (і.к. 43144399). Відповідно до п.4 п.п.22 Положення про територіальні органи ДПС Головне управління ДПС у Сумській області, як відокремлений підрозділ, звертається до суду у випадках, передбачених законом.

Як зазначає Головне управління ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу передавальний акт між Головним управлінням ДПС у Сумській області та Головним управлінням ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу не підписано.

Разом із тим, судом враховується, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМ України від 03.08.2011р. №845.

Відповідно до даного Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства.

На теперішній час у зв`язку з реорганізацією Головне управління ДПС у Сумській області та перебуванням в стані припинення всі бюджетні рахунки останньої у ГУ ДКСУ в Сумській області закриті.

Так, відповідно до листа від 19.05.2022 №16/9/18-28-10-02-06 Головного управління ДПС у Сумській області станом на 13.05.2022 рахунки Головного управління ДПС у Сумській області (і.к. 43144399) в органах Казначейства закриті, кошторис видатків на 2022 р. по даній установі не затверджувався.

Таким чином Головне управління ДПС у Сумській області втратило адміністративну процесуальну правоздатність органу, який згідно із законом виконує функції, зокрема у сфері реалізації державної податкової політики на території Сумської області щодо виплати суми коштів, що були стягнуті судом як середній заробіток у зв`язку із незаконним звільненням працівника.

Отже, правонаступником Головного управління ДПС у Сумській області (і.к. 43144399) в частині виплати позивачу суми середнього заробітку є Головне управління ДПС у Сумській області (і.к. 43995469) та відповідно всі права та обов`язки перешли до останньої в частині виплати позивачу коштів.

Частинами 1, 4 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд звертає увагу відповідача, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Крім того, чинним законодавством передбачено окремий порядок виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, при цьому підставами для такого виконання зазначені виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки приписами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанови Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 р. не передбачено будь-яких особливостей щодо видачі та оформлення виконавчих документів, тому в цій частині застосовуються норми процесуального закону, якими регламентується порядок видачі виконавчих документів, виправлення помилок в них, заміни сторони виконавчого провадження тощо.

У свою чергу, статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами першою, другою статті 15 Закону № 1404-VIII визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII встановлено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону. При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Закон № 1404-VIII не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, надає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац 2 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII).

Суд наголошує, що за змістом частини першої статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція є усталеною та неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.05.2018 у справі № 2-а-1864/10, від 31.10.2018 у справі № 2-а-3494/11, від 07.03.2019 у справі № 617/7748/12, від 29.01.2020 у справі № 815/1303/17, від 24.11.2020 у справі № 802/1280/17-а.

Крім того, суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для здійснення процесуального правонаступництва відповідача у даній справі, а не встановлення порядку та способу виконання судового рішення, як помилково вважає позивач, а відтак задоволенню підлягає заява щодо заміни сторони відповідача по справі з Головного управління ДПС у Сумській області (і.к. 43144399) на її правонаступника - Головне управління ДПС у Сумській області (і.к. 43995469) щодо стягнення на користь позивача суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 147397,25 грн.

Стосовно посилання представника відповідача на відсутність сплати позивачем судового збору за подану заяву, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», визначено, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення;

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження щодо стягнення на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку з Головного управління ДПС у Сумській області (і.к. 43144399) на правонаступника Головне управління ДПС у Сумській області як територіальний орган утвореного на правах відокремленого підрозділу (і.к. 43995469) - задовольнити.

Замінити відповідача - сторону (боржника) по справі щодо стягнення на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку в розмірі 147397,25 грн. з Головного управління ДПС у Сумській області () на його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Сумській області як територіального органу утвореного на правах відокремленого підрозділу (м.Суми, вул. Іллінська, 13, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.М. Гелета