Справа № 340/9962/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2022-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 340/9962/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року в адміністративній справі №340/9962/21 за позовом ОСОБА_1 до Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати пункт 6 частини 1 рішення Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09.11.2021 № 351 Про відмову у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для потреб громадян;

зобов`язати Пантаївську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області надати учаснику бойових дій ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка знаходиться на території Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області поблизу с.Диківка, яка знаходиться за межами населеного пункту згідно поданого нею клопотання від 20.10.2021 зареєстрованого 22.10.2021 за №1373.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 6 частини 1 рішення Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09.11.2021 № 351 Про відмову у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для потреб громадян. Зобов`язано Пантаївську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області на найближчій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.10.2021 зареєстрованого 22.10.2021 за №1373 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка знаходиться на території Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області поблизу с.Диківка, яка знаходиться за межами населеного пункту, з урахуванням висновків суду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині відмовленої позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га та в частині розподілу судових витрат, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати відповідача надати відповідний дозвіл та стягнути на користь позивача витрати пов`язані із розглядом справи.

В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою від 20.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області поблизу с.Диківка, яка знаходиться за межами населеного пункту.

До заяви додані копія паспорту, довідки про реєстрацію місця проживання, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера та графічний матеріал місця розташування земельної ділянки.

Пунктом 6 частини 1 рішення Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 09.11.2021 № 351 Про відмову у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для потреб громадян позивачці відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, вказавши, що подані графічні матеріали не відповідають вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, у відповідності до частини сьомої статті 118 ЗК України.

Не погоджуючись з такою відмовою, що відображена у оскаржуваному рішенні, вважаючи його протиправним позивачка звернулася до суду з даним позовом за захистом порушеного на його думку, права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій».

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, спірне рішення мотивоване не відповідністю вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, у відповідності до частини 7 статті 118 Земельного Кодексу України.

Частиною 7 статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Оскаржуване рішення фактично мотивоване посиланням на невідповідність графічних матеріалів нормам закону та підзаконних нормативно-правових актів, при цьому відповідачем не зазначено у самому рішенні в чому конкретно проявлена невідповідності графічних матеріалів чи інша невідповідність.

Згідно з частини 7 статті 188 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, в оскаржуваному рішенні про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою повинні бути наведені конкретні мотиви відмови із зазначенням норми закону чи іншого нормативно-правового акту.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване рішення є неконкретизованим та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Пантаївську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, у задоволені якої відмовлено та з чим не погодився позивач, подавши апеляційну скаргу, слід зазначити наступне.

Так, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Застосування судом способу захисту у цій адміністративній справі шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача, оскільки позивач звертався до відповідача з питанням щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, проте відповідач протиправно надав безпідставну відмову.

Наведений висновок щодо способу захисту узгоджується з позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 08 листопада 2019 у справі №420/914/19 (адміністративне провадження №К/9901/22169/19).

Стосовно посилань скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №509/1350/17, колегія суддів зазначає, що в цьому же рішення касаційний суд зауважує, що належним способом відновлення порушеного права може бути зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, уразі, якщо під час розгляду справи не було встановлено, що позивачем дотримано усі умови для отримання такого дозволу та підстави для відмови у наданні такого дозволу є вичерпними.

В даному випадку причини для відмови у надані позивачу дозволу є неконкретизованими, що і стало підставою для скасування спірного рішення.

В апеляційній скарзі позивачем поставлено питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки суд відмовив у задоволенні апеляційної скарги, відсутні підстави для розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та відшкодування сплаченого судового збору за подану апеляційну скаргу.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в поданій апеляційній скарзі позивачем не зазначено жодних доводів щодо протиправності рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу, а тому з урахуванням приписів ч.1 ст.308 КАС України рішення суду першої в цій частині не є предметом розгляду у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року в адміністративній справі №340/9962/21- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Т.І. Ясенова

суддя Д.В. Чепурнов