Справа № 160/11838/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 серпня 2022 року Справа 160/11838/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.12.2016 року по 25.05.2022 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.12.2016 року по 25.05.2022 року включно.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строків звернення до суду.

Позивач обґрунтовує вказане клопотання тим, що 24.02.2022 року розпочалася військова агресія російської федерації проти України. Указом Президента України від № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/22 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/22 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Відповідач є військовим формуванням, яке виконує завдання за призначенням з оборони України, здійснює заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. 02.03.2022 року Рада суддів України оприлюднила рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану та визнала воєнний стан об`єктивною та поважною причиною для поновлення процесуальних строків. 04.03.2022 року наказом голови Верховного Суду визначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Враховуючи першочергову необхідність виконання відповідачем заходів спрямованих на захист територіальної цілісності та суверенітету України, враховуючи рекомендації Верховного Суду та Ради суддів України, враховуючи ситуацію щодо часткового зупинення військ російської федерації на території України та відновлення роботи судів, позивач просить визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позов подано з порушенням вимог ст. ст. 122, 123, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з наступних підстав.

Частиною шостою ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частинами 1, 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас нормами Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено інші строки звернення до суду за захистом порушеного права.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо проходження та звільнення з публічної служби охоплюється спеціальною нормою ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах норми КЗпП України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 року у справі №240/532/20.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 24.02.2021 року у справі №800/30/17 (99901/328/18) зауважила, що вжиття конструкції "повинна була дізнатися" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом або заявою про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Так, позивачем зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року у справі №160/9902/20 відповідачем 29.01.2021 року виплачено на користь позивача неповну суму індексації грошового забезпечення у розмірі 532,62 грн, що підтверджується повідомленням про надходження коштів

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі №160/7191/20 відповідачем 26.01.2021 року виплачено на користь позивача грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учасник бойових дій у сумі 4184,08 грн., що підтверджується повідомленням про надходження коштів.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року у справі №160/14743/21 відповідачем 26.05.2022 року виплачено на користь позивача вже всю суму індексації грошового забезпечення у розмірі 30807,38 грн., що підтверджується повідомленням про надходження коштів.

Таким чином, час з якого починається перебіг строку звернення до суду з цим позовом є дата отримання позивачем сум, що входять до структури заробітної плати (29.01.2021 року, 26.05.2022 року, 26.01.2021 року).

Проте, позивач у клопотанні про поновлення строку звернення з цим позовом до суду посилається на військову агресію російської федерації проти України, яка розпочалася 24.02.2022 року та на Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Укази Президента України: від 14.03.2022 року № 133/22 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 18.04.2022 року № 259/22 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 року № 341 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», якими було продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

При цьому, позивач взагалі не надає обґрунтування, щодо поважності причин пропуску строку за розрахунками, щодо індексації грошового забезпечення та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, які були проведені з ним відповідачем 26.01.2021 року та 29.01.2021 року.

Суд зазначає, що право на судовий захист не є абсолютним. Для звернення до суду повинен дотримуватись певний порядок. Якщо особа цього порядку не дотримується, зокрема щодо строку звернення до суду, то не можна вести мову про порушення права на судовий захист.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Правова позиція щодо застосування ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України до спірних правовідносин, а саме щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні викладена у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі викладеного вище, суд пропонує позивачеві надати клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому вказати підстави для поновлення строку починаючи з дати отримання кожного розрахунку (26.01.2021 року, 29.01.2021 року, 26.05.2022 року, ), а також надати докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне адміністративний позов залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів, з моменту отримання копії ухвали, усунути недоліки позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122, 161, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому вказати підстави для поновлення строку починаючи з дати отримання кожного розрахунку (26.01.2021 року, 29.01.2021 року, 26.05.2022 року), а також надати докази поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права позивача повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Луніна