Справа № 640/8030/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8030/19 Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «САВВАТС» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВВАТС» про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Охотський у Голосіївському районі місті Києва, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено повністю:

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації виробничо-складських та адміністративно-побутових приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, пров. Охотський у Голосіївському районі місті Києва, шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.

Обов`язок щодо забезпечення виконання рішення суду покладено на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не враховано, що станом на час проведення позивачем планової перевірки у січні 2021 року відповідачем уснуто абсолютну більшість порушень, зафіксованих в акті № 37 від 27.01.2021 року, а відповідачем та його представником було надано детальні пояснення щодо кожного з пунктів порушень, а також долучено належні докази на підтвердження відсутності порушень.

Також, відповідач зазначає, що неусунуте порушення не створює безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж та не становить ризику для життя і здоров`я людей.

У прохальній частині апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САВВАТС» просить про розгляд даної справи за участі йогопредставника.

Щодо заявленого відповідачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною другою статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Так, в даному випадку, безпосередня участь сторін у судовому засіданні, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин.

З огляду на положення статті 311 КАС України, враховуючи, що оскаржуване рішення ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги оголошений воєнний стан на всій території України, суд приходить до висновку про відсутність необхідності розгляду справи у відкритому судовому засіданні, а відтак, відсутність підстав для задоволення вищевказаного клопотання відповідача.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «САВВАТС» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВВАТС» про застосування заходів реагування та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2022 року витребувано у Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві: письмові пояснення з відповідними належним чином засвідченими доказами щодо усунення ТОВ «САВВАТС» порушень, зазначених в актах перевірки № 108 від 22.02.2019 та № 37 від 27.01.2021, актуальних станом на час вирішення даної справи в суді апеляційної інстанції (червень 2022 року).

Продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «САВВАТС» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВВАТС» про застосування заходів реагування на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

04 липня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли пояснення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, в яких позивач вказує, що під час проведення планового заходу складено акт перевірки від 22.02.2019 № 108, в якому зафіксовано 37 порушень. Також, за результатами позапланової перевірки складено акт від 27.01.2021 № 37, в якому зафіксовано 26 порушень.

Позивач наголосив, що до Головного управління більше не надходило звернень Товариства про проведення позапланової перевірки, а наявні порушення не є формальними.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу МВС України від 02.11.2015 № 1337, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.11.2015 за № 1467/27912, Положення про Головне управління ДСНС України у м. Києві, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 № 3 та наказів Державної регуляторної служби України від 15.11.2017 № 152 «Про затвердження Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік», від 30.11.2018 № 692 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного нагляд) (контролю)» Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві було видано наказ від 15 січня 2019 року № 28 «Про проведення планових перевірок» (далі - Наказ № 28).

Згідно Наказу № 28 державним інспекторам у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту доручено у період з 11.02.2019 по 22.02.2019 провести планову перевірку приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «САВВАТС» код СДРІІОУ: 16305477, розташованого за адресою: пров. Охотський. 1 в Голосіївському районі м. Києва, щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Перед початком здійснення перевірки державним інспектором надано/пред`явлено посвідчення на проведення перевірки від 04.02.2019 №1100 та службове посвідчення, яке засвідчує особу перевіряючого.

Копію посвідчення отримав директор ТОВ «САВВАТС» ОСОБА_1 , про що зроблено відповідну відмітку в посвідченні № 1100.

Так, під час здійснення перевірки встановлено, що об`єкт перевірки - приміщення ТОВ «САВВАТС» експлуатується з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

1. Допускається самовільне перепланування, технічне переоснащення. капітальний ремонт приміщень, нове будівництво, влаштування котлів та влаштування трансформаторної підстанції в цеху без проектної документації, узгодженої в установленому законом порядку - Пункт 21 розділу II Правил пожежної безпеки в Україні (ППБУ);

2. Для адміністративних, складських та виробничих приміщень не розроблені інструкції про заходи пожежної безпеки - Пункт 4 розділу II ППБУ;

3. В будівлях на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі не вивішені - Пункти 5. 6 розділу II ППБУ;

4. Не подано декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки - ст. 57 КЦЗУ;

5. Посадові особи суб`єктів господарювання, яким надано в орендне користування приміщення підприємства не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою КМУ від 26.06.2013 № 444 - розділ II п. 16 ППБУ;

6. Тип заповнення прорізів у протипожежних перешкодах (стіни. перегородки) не відповідає вимогам ДБН В. 1.1-7-2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва" (двері, вікна що відокремлюють технічні (електрощитові, інші), виробничі складські приміщення від адміністративних приміщень не виконані (не встановлені) протипожежними з нормованою межею вогнестійкості - п. 2.3. розділ III ППБУ;

7. Не підвищено клас вогнестійкості несучих металевих будівельних конструкцій будівель, металевих сходів, в порушення вимог п. 5.3 табл. 1 ДБН В. 1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги» - пункт 22 розділу II Пункт 2.23 глави 2 розділу III, п. 2.5 розділу III, ППБУ;

8. Клас вогнестійкості проходок електричних кабелів та інженерного обладнання через огороджу вальні конструкції з нормативною межею вогнестійкості або через протипожежні перешкоди виконаний меншим. ніж нормативна межа вогнестійкості цієї огороджувальної конструкції або протипожежної перешкоди, в порушення п. 6.20. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» - розділ III п. 2.4. ППБУ;

9. Захаращено та заблоковано (замкнуто на замки) запасні евакуаційні виходи з будівель - п. п. 2.23, 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

10. Сходові клітки та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням та світловими показниками «Вихід». Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей - п. п. 2.31.2.32 глави 2 розділу III ППБУ;

11. З`єднання відгалуження жил електричних проводів в електрощитовій не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів - п. п. 1.6. 1.7. глави 1 розділу IV ППБУ;

12. В приміщеннях допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж (подовжувачів) - п. 1.8 розділ IV ППБУ;

13. Допускається складування (розміщення) горючих матеріалів на відстані менше 1 м. віл електроустаткування та електропроводів прокладених відкрито - п. п. 1.12. 1.18 розділу IV ППБУ;

14. Не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання приміщень наданих в оренду ТОВ «Стайранг» - пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ;

15. Не надано документів, шо підтверджують перевірку захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» - Пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ;

16. Допускається застосування пічного опалення у приміщеннях категорій за вибухопожежною та пожежною небезпекою «В» - Пункт 2.14 глави 2 розділу IV ППБУ;

17. Відсутні вогнезатримні пристрої (клапан) на повітропроводах вентиляційної системи, що проходить через протипожежні перешкоди (стіни) - П. п. 2.18.2.22 розділу IV. Пункт 22 розділу II ГІПБУ;

18. На об`єкті відсутній 10% запас пожежних сповіщувачів від кількості змонтованих сповіщувачів існуючої автоматичної пожежної сигналізації відповідно до п. п 7.2.20., 7.2.22. ДБН В.2.5-56:2014 - розділ V ППБУ;

19. Управління наявних систем протипожежного захисту не передбачено з приміщення пожежного поста з цілодобовим чергуванням персоналу в порушення п. 5.9. ДБН В.2.5- 56:2014 - розділ V п. п. 1.1., 1.4. ППБУ;

20. Територія, будинки, приміщення та споруди не в повній мірі обладнані системами протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації. автоматичною системою пожежогасіння. системою оповіщення про пожежу, системою проти димного захисту) відповідно до ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту» обладнано - Пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ;

21. Територія підприємства та приміщення не в повній мірі забезпечені вогнегасниками. Не всі наявні вогнегасники пройшли технічне обслуговування - Пункт 3.6 глави 3 розділу V ППБУ;

22. Пожежні кран-комплекти не доукомплектовані та не проведено їх технічне обслуговування, знаходяться у несправному стані - Підпункт 2. 6. 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V. Пункт 3.17 глави 3 розділу V ППБУ;

23. Громадян, котрі прибувають до будинків для тимчасового проживання людей не ознайомлено адміністрацією з основними вимогами пожежної безпеки (під підпис) - Абзац перший пункту 5.1 глави 5 розділу VI ППБУ;

24. Не передбачено нормованих проходів у місцях штабельного зберігання - Підпу нкт 7 пункту 9.1 глави 9 розділу VI ППБУ;

25. Не надано розрахунки по визначенню розрахункового часу евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 «Пожарная безопасность. Общие требования» - розділ III п. 2.33. ППБУ;

26. Не всі двері, які відокремлюють сходові клітки від коридорів, обладнані пристроями для самозачинення з ущільненням в притворах, в порушення п. 7.2.11 ДБН В.І.І- 7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» - п. п. 2.37., 2.23 розділ III ППБУ;

27. не надано акт проведення схованих робіт на прокладання електропроводки за підвісними стелями та оздобленням стін - п. 1.12., розділ IV ППБУ;

28. Трансформаторна підстанція, адміністративні приміщення, виробничий цех та складські приміщення не відокремлені між собою протипожежними перегородками з заповненням прорізів у них протипожежними дверима. вікнами, клапанами тощо, в порушення п. 6.1.. 6.4. габ. 2, 3 ДБН В 1.1 -7-2016 - Розділ III її. 2.3. ППБУ. Розділ II п. 21. п. 22;

29. На шляхах евакуації з адміністративних приміщень (вихід в механічний цех) влаштований турнікет (порушення: п. 7.2.2. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва») - розділ ІІI п. 2.37. ППБУ;

30. Сходові клітки не забезпечені вікнами плошею не менше ніж 1.2 м2 у зовнішніх стінах на кожному поверсі, що повинні відчинятись з рівня сходових площадок, маршів (порушення: п. 7.3.26. ДБН В.І.І- 7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» - розділ 111 п. 2.23.. розділ 11 п. 21. п. 22 ППБУ;

31. Сходові клітки не мають безпосереднього виходу назовні (виходи в виробничо- складські приміщення та в механічний цех) - розділ п. 2.23.. розділ II п. 21, п. 22 ППБУ;

32. Апарати відключення в складських (підсобних) приміщеннях не встановлено поза межами (ззовні) вказаних приміщень на не горючих стінах (перегородках) або на окремих опорах - розділ IV п. 1.15. ППБУ;

33. Допускається встановлення приладів опалення в сходових клітках на висоті менше 2.2 м від сходових площадок та встановлення пожежних кран-комплектів. що заважає евакуації людей (порушення: п. 7.3.22. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва») - Пункт 2.2 розділу V. II. 2.30.. 2.37 розділ ІІІ ППБУ;

34. Під час зберігання у складах (приміщеннях) різних речовин та матеріалів їх пожежонебезпечні фізико-хімічні властивості та сумісність не враховується - Підпункт 1 пункту 9.1 глави 9 розділу VI ППБУ;

35. Допускається спільне зберігання в одній секції з автомобільною гумою, будь-яких інших товарів і матеріалів незалежно від однорідності застосовуваних вогнегасних речовин - Підпункт 4 пункту 9.1 глави 9 розділ) VI ППБУ;

36. Не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки - пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗУ;

37. Не обладнані сучасні куточки цивільного захисту населення Пункт 3 частини першої статті 20 КЦЗУ.

За результатами проведення планової (позапланової) перевірки щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки державним інспектором складено Акт від 22.02.2019 № 108 (Акт № 108).

Примірник Акту № 108 від 22.02.2019 направлено рекомендованим листом 22.02.2019 у зв`язку з відмовою отримання, про що зроблено відповідну відмітку в Акті перевірки.

Враховуючи те, що під час проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, які зазначені в Акті перевірки, керуючись ст. 68 Кодексу цивільного захисту України ГУ ДСНС України у м. Києві звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що матеріали справи, не містять ні доказів усунення виявлених порушень, ні звернень відповідача до позивача щодо проведення перевірки та встановлення ГУ ДСНС у м. Києві факту повного усунення порушень ТОВ «САВВАТС», вказаних в акті перевірки.

Суд першої інстанції зазначив, що виявлені порушення, зазначені в акті, зокрема, зазначені у акті №37, можуть призвести до виникнення, швидкого розповсюдження пожежі та не дозволять оперативно відреагувати на пожежу, внаслідок чого можуть травмуватися або загинути люди.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 р. № 5403-VI, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 р. № 877-V.

Згідно статті 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять, зокрема, органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду.

Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

До основних завдань ДСНС України віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки віднесено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

В силу частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Враховуючи норми законодавства та наявні у справі докази, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган при проведенні позапланової перевірки та складанні за її наслідками розпорядчих документів, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Обов`язок держави - захищати життя людини (стаття 27 Конституції України).

Визначення небезпечного чинника міститься у пункті 26 Кодексу цивільного захисту України та означає складову частину небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/4267/16.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки становить реальну небезпеку і загрозу життю та здоров`ю людей. У світлі викладеного суд також вважає, що застосовані заходи співмірні тим порушенням, які встановлено позивачем.

Виявлені порушення можуть призвести до виникнення, швидкого розповсюдження пожежі та не дозволять оперативно відреагувати на пожежу, внаслідок чого можуть травмуватися або загинути люди.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

У рамках проведеної ГУ ДСНС України у м. Києві перевірки було встановлено 37 порушень.

В подальшому, у період з 15.01.2021 по 27.01.2021 проведена позапланова перевірка порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки та складено акт №37, яким зафіксовано 26 порушень вимог законодавства відповідачем:

1. Допускається самовільне перепланування, технічне переоснащення. капітальний ремонт приміщень, нове будівництво, влаштування котлів та влаштування трансформаторної підстанції в цеху без проектної документації, узгодженої в установленому законом порядку - Пункт 21 розділу II Правил пожежної безпеки в Україні (ППБУ);

2. Для адміністративних, складських та виробничих приміщень не розроблені інструкції про заходи пожежної безпеки - Пункт 4 розділу II ППБУ;

3. Не подано декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки - ст. 57 КЦЗУ;

4. Тип заповнення прорізів у протипожежних перешкодах (стіни. перегородки) не відповідає вимогам ДБН В. 1.1-7-2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва" (двері, вікна що відокремлюють технічні (електрощитові, інші), виробничі складські приміщення від адміністративних приміщень не виконані (не встановлені) протипожежними з нормованою межею вогнестійкості - п. 2.3. розділ III ППБУ;

5. Не підвищено клас вогнестійкості несучих металевих будівельних конструкцій будівель, металевих сходів, в порушення вимог п. 5.3 табл. 1 ДБН В. 1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги» - пункт 22 розділу II Пункт 2.23 глави 2 розділу III, п. 2.5 розділу III, ППБУ;

6. Клас вогнестійкості проходок електричних кабелів та інженерного обладнання через огороджу вальні конструкції з нормативною межею вогнестійкості або через протипожежні перешкоди виконаний меншим. ніж нормативна межа вогнестійкості цієї огороджувальної конструкції або протипожежної перешкоди, в порушення п. 6.20. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» - розділ III п. 2.4. ППБУ;

7. Захаращено та заблоковано (замкнуто на замки) запасні евакуаційні виходи з будівель - п. п. 2.23, 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

8. Сходові клітки та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням та світловими показниками «Вихід». Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей - п. п. 2.31.2.32 глави 2 розділу III ППБУ;

9. В приміщеннях допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж (подовжувачів) - п. 1.8 розділ IV ППБУ;

10. Допускається складування (розміщення) горючих матеріалів на відстані менше 1 м. віл електроустаткування та електропроводів прокладених відкрито - п. п. 1.12. 1.18 розділу IV ППБУ;

11. Не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання приміщень наданих в оренду ТОВ «Стайранг» - пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ;

12. Не надано документів, шо підтверджують перевірку захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» - Пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ;

13. Управління наявних систем протипожежного захисту не передбачено з приміщення пожежного поста з цілодобовим чергуванням персоналу в порушення п. 5.9. ДБН В.2.5- 56:2014 - розділ V п. п. 1.1., 1.4. ППБУ;

14. Територія, будинки, приміщення та споруди не в повній мірі обладнані системами протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації. автоматичною системою пожежогасіння. системою оповіщення про пожежу, системою проти димного захисту) відповідно до ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту» обладнано - Пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ;

15. Громадян, котрі прибувають до будинків для тимчасового проживання людей не ознайомлено адміністрацією з основними вимогами пожежної безпеки (під підпис) - Абзац перший пункту 5.1 глави 5 розділу VI ППБУ;

16. Не передбачено нормованих проходів у місцях штабельного зберігання - Підпу нкт 7 пункту 9.1 глави 9 розділу VI ППБУ;

17. Не надано розрахунки по визначенню розрахункового часу евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 «Пожарная безопасность. Общие требования» - розділ III п. 2.33. ППБУ;

18. Не всі двері, які відокремлюють сходові клітки від коридорів, обладнані пристроями для самозачинення з ущільненням в притворах, в порушення п. 7.2.11 ДБН В.І.І- 7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» - п. п. 2.37., 2.23 розділ III ППБУ;

19. Адміністративні приміщення, виробничий цех та складські приміщення не відокремлені між собою протипожежними перегородками з заповненням прорізів у них протипожежними дверима. вікнами, клапанами тощо, в порушення п. 6.1.. 6.4. габ. 2, 3 ДБН В 1.1 -7-2016 - Розділ III її. 2.3. ППБУ. Розділ II п. 21. п. 22;

20. Сходові клітки не забезпечені вікнами плошею не менше ніж 1.2 м2 у зовнішніх стінах на кожному поверсі, що повинні відчинятись з рівня сходових площадок, маршів (порушення: п. 7.3.26. ДБН В.І.І- 7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» - розділ 111 п. 2.23.. розділ 11 п. 21. п. 22 ППБУ;

21. Сходові клітки не мають безпосереднього виходу назовні (виходи в виробничо- складські приміщення та в механічний цех) - розділ п. 2.23.. розділ II п. 21, п. 22 ППБУ;

22. Апарати відключення в складських (підсобних) приміщеннях не встановлено поза межами (ззовні) вказаних приміщень на не горючих стінах (перегородках) або на окремих опорах - розділ IV п. 1.15. ППБУ;

23. Допускається встановлення приладів опалення в сходових клітках на висоті менше 2.2 м від сходових площадок та встановлення пожежних кран-комплектів. що заважає евакуації людей (порушення: п. 7.3.22. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва») - Пункт 2.2 розділу V. II. 2.30.. 2.37 розділ ІІІ ППБУ;

24. Не проведено обов`язкове страхування членів добровільної пожежної охорони - пункт 12 Розділу ІІ ППБУ;

25. Не проведено технічне обслуговування і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів (не рідше одного разу на рік) - підпункт 9 пункту 2.2 глави 2 Розділу V ППБУ;

26. Не проведено випробування на тиск та витрати води мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу для контролю працездатності, з оформленням акта. Випробування водопроводу повинно проводитись також після кожного ремонту, реконструкції або підключенні нових споживачів до мережі водопроводу - підпункт 4 пункту 2.1 глави 2 Розділу V ППБУ.

На переконання колегії суддів, виявлені у ході перевірки відповідача порушення, зокрема, те, що територія, будинки, приміщення та споруди не в повній мірі обладнані системами протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації. автоматичною системою пожежогасіння. системою оповіщення про пожежу, системою проти димного захисту), не розроблені інструкції про заходи пожежної безпеки, захаращено та заблоковано (замкнуто на замки) запасні евакуаційні виходи з будівель, допускається складування (розміщення) горючих матеріалів на відстані менше 1 м. віл електроустаткування та електропроводів дійсно створювали загрозу життю та здоров`ю людей, на чому вірно наголошував суд першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що виявлені у ході перевірки порушення майже всі усунуті, що, на його переконання, підтверджується наданими копіями: акта на технічне обслуговування пожежних кран-комплектів, пожежних кранів, пожежних шаф, актів надання послуг, здавання-приймання виконаних робіт, колегією суддів оцінюється критично, оскільки наданими копіями неможливо достовірно підтвердити усунення порушень та виконання всіх необхідних робіт.

Колегія суддів враховує, що згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 19.05.2020 у справі № 420/5156/18, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. У протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Разом з тим, як було зазначено вище, ні на момент розгляду справи судом першої інстанції, ні на час здійснення перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом, відповідачем не надано доказів звернення до позивача про проведення позапланової перевірки з метою перевірки усунення недоліків, зафіксовани актом № 37 від 27.01.2021 року.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 у справі № 2240/2768/18, поняття «загроза життю та здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, території, майна функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які мають право звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування з підстав, передбачених ст. 70 КЦЗ України.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Наведений правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 810/2400/18.

У контексті наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що необладнання в повній мірі територій, будинків, приміщень та споруд системами протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації. автоматичною системою пожежогасіння. системою оповіщення про пожежу, системою проти димного захисту) та інші перераховані вище порушення, є суттєвими порушенням, які безумовно становлять загрозу для безпеки життя і здоров`я людей, що неодноразово підкреслювалося Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29.10.2020 у справі №815/6378/17, від 28.10.2020 у справі №560/639/19, від 22.10.2020 у справі №820/5232/17.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження усунення порушень, зазначених в акті перевірки № 37 від 27.01.2021 року, то колегія суддів приходить до висновку, що на момент розгляду цієї справи судом першої інстанції та перегляду рішення у ній в апеляційному порядку порушення, виявлені Позивачем під час позапланової перевірки і зафіксовані у згаданому акті, усунуті не були, що виключає наявність підстав для скасування заходів реагування.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.10.2020 у справі №815/6378/17.

Відтак, враховуючи, що акт перевірки та викладені в ньому факти та висновки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом під час проведення перевірки порушення, обов`язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, відповідач у разі усунення недоліків у повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення господарської діяльності відповідних об`єктів позивача.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.06.2021 у справі №640/16673/19.

Колегія суддів наголошує, що той факт, що відповідачем в подальшому частково усунуто виявлені порушення, не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність підстав для застосування заходів реагування на момент ухвалення оскаржуваного рішення та не впливає на оцінку законності цього рішення.

При цьому, колегія суддів враховує, що застосування заходу реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Відновлення діяльності після її зупинення рішенням суду в силу частини п`ятої статті 4 Закону № 877-V можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Тобто, внаслідок усунених порушень, якщо такі матимуть місце, відповідач не позбавлений можливості звернутися з відповідною інформацією до позивача. Надання ж судом адміністративної юрисдикції оцінки питанню, чи були усунуті виявлені порушення до висновку компетентного органу в цьому питанні є передчасним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 580/3213/19.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 КАС не відступала, а тому підстав для їх неврахування при вирішенні даного спору немає.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівлі є тимчасовим заходом, який направлений саме на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей (зокрема, постанови Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 815/6378/17, від 19 листопада 2020 року у справі № 824/448/19-а).

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність застосування заходів реагування, є обґрунтованим та відповідає обставинам справи на момент ухвалення оскаржуваного рішення, оскільки існуючі у відповідача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, що зафіксовані в акті перевірки створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

При цьому, апеляційний суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Крім того, застосований до апелянта захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВВАТС» про застосування заходів реагування.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «САВВАТС» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма