Справа № 200/9402/21
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 року Справа№200/9402/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання прийняти рішення та виплатити одноразову грошову допомогу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв`язку з встановленням втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок травми, отриманої 20.06.2018 року після звільнення з поліції, у відповідності до вимог пункту 5 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію», в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, про яку повідомлено листом від 23.07.2021 № М-123/03/26-2021; зобов`язання в п`ятнадцятиденний строк з дати винесення рішення судом прийняти рішення шляхом видання наказу про призначення виплати та виплатити їй одноразову грошову допомогу по втраті працездатності поліцейського у зв`язку з встановленням втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок травми, отриманої 20.06.2018 року, у відповідності до вимог пункту 5 частини 1 статті 97 Закону України «Про національну поліцію», в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, у відповідності до вимог пункту 5 частини 1 статті 99 Закону України «Про національну поліцію» у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, згідно заяви від 10.07.2020 у загальному розмірі (до 31.12.2021) 158900,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання прийняти рішення та виплатити одноразову грошову допомогу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 вересня 2021 року у справі № 200/9402/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії - скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Трояновій О.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року суд прийняв до провадження адміністративну справу та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суд звертає увагу, що законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні,Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022 року, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено місто Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ № 14/І-г Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Враховуючи те, що станом на 10 серпня 2022 року в Україні продовжує діяти воєнний стан, суд продовжує розгляд справи в письмовому провадженні.

Так, в обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначила, що проходила службу в Національній поліції України та наказом ГУНП в Донецькій області №59 о/с від 14.02.2020 року її було звільнено зі служби в поліції через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, у зв`язку із отриманням травм під час виконання службових обов`язків. Зазначила, що 10.07.2020 року звернулась до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі втратою працездатності, проте відповідачем складено висновок, яким відмовлено у призначенні грошової допомоги, оскільки ст. 97 Закону України «Про національну поліцію» не передбачено підстав для виплати одноразової грошової допомоги у разі отримання травми, наслідком якої є часткова втрата працездатності без визначення поліцейському інвалідності після його звільнення з поліції. Зазначила, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року скасовано висновок, який затверджено 14.08.2020 року, про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року; та зобов`язано повторно розглянути заяву від 10.07.2020 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року, відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) та втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4, з урахуванням висновків суду. Проте відповідачем повторно відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності без визначення групи інвалідності посилаючись на те, що під час огляду МСЕК було визначено ступінь втрати професійної працездатності без визначення інвалідності вже після звільнення з органів поліції. Відмову відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги по втраті працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок травми, отриманої 20.06.2018 року, після звільнення з поліції вважає протиправною просила задовольнити позов.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що з огляду доказів, які надала позивач до суду, встановлено, що травма позивачем отримана 20.06.2018 року, огляд МСЕК проводився 26.05.2020 року, на якому встановлено ступінь втрати професійної працездатності, а звільнилась позивач 17.02.2020 року. Тобто ступінь втрати працездатності без визначення інвалідності позивачу встановлена після звільнення майже через два роки після отримання травми.

Крім того, позивачем подано на адресу суду відповідь на відзив, зміст якої аналогічний викладеному у позовній заяві.

Окрім того, позивачем подано на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких позивач просила суд визнати протиправним та скасувати висновок від 21 липня 2021 року про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв`язку з встановленням втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок травми, отриманої 20.06.2018 року після звільнення з поліції, у відповідності до вимог пункту 5 частини 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4; зобов`язання в п`ятнадцятиденний строк з дня вступу рішення суду в законну силу, прийняти рішення шляхом видання наказу про призначення виплати та виплатити одноразову грошову допомогу по втраті працездатності поліцейського у зв`язку з встановленням втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок травми, отриманої 20.06.2018 року, у відповідності до вимог пункту 5 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 у відповідності до вимог пункту 5 частини 1 статті 99 Закону України "Про Національну поліцію" у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, згідно її заяви від 10.07.2020 року у загальному розмірі (до 31.12.2022 року) 173670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень 00 коп.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Гірницьким МВМ Селидівського МВ УМВС України в Донецькій області 16 липня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_3 від 05 жовтня 2018 року) та особою, що претендує на призначення та виплату одноразової грошової допомоги по втраті працездатності.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Донецькій області () є суб`єктом владних повноважень в розумінні ст. 43 КАС України.

Суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №200/9550/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Донецькій області, який затверджено 14.08.2020 року, про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2020 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності за травмою, отриманою 20.06.2018 року, відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) та втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4, з урахуванням висновків суду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року в справі № 200/9550/20-а залишено без змін.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №200/9550/20-а встановлено наступне.

07.11.2015 року позивач прийнята на службу в Національну поліцію України, що підтверджується записом в її трудовій книжці.

20.06.2018 року з позивачем, капітаном поліції, старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Селидівського відділення поліції Покровського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області стався нещасний випадок, що підтверджується актом форми Н-1 від 10.09.2018 року про нещасний випадок та актом форми Н-5 від 10.09.2018 року розслідування нещасного випадку, що стався 20.06.2018 року.

Згідно довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» від 31.01.2020 року №33/25/06-29 позивач з 13.01.2020 року по 31.01.2020 року проходила медичну (військово-лікарську) комісію, за наслідками чого складено свідоцтво про хворобу № 44/СНП від 31.01.2020 року.

Наказом ГУНП в Донецькій області № 59 о/с від 14.02.2020 року майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Відповідно до довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 м. Краматорськ про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серії 12ААА № 032475 від 26.05.2020 року позивачу станом на 17.02.2020 року встановлено первинно, одноразово по сукупності 30% втрати працездатності: 20% травма, отримана під час виконання службових обов`язків у період участі в АТО, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України; 10% травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

10.07.2020 року позивач звернулася до ГУНП в Донецькій області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності.

У відповіді відповідача на вказану заяву від 23.07.2020 року зазначено, що після перевірки актів, підписання заяв та повернення матеріалів до управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області матеріали для вирішення питання щодо призначення одноразової грошової допомоги буде направлено до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Донецькій області.

14.08.2020 року відповідачем складено висновок, відповідно до якого позивачу в призначенні грошової допомоги відмовлено у зв`язку з тим, що ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" не передбачено підстави для виплати одноразової грошової допомоги у разі отримання травми, наслідком якої є часткова втрата працездатності без визначення поліцейському інвалідності після його звільнення з поліції.

Листом ГУНП в Донецькій області від 26.08.2020 року повідомлено позивачу, що виходячи з наданих документів, під час огляду МСЕК останній було визначено ступінь втрати професійної працездатності без визначення інвалідності вже після її звільнення з органів поліції. Оскільки законні підстави для виплати позивачу ОГД відповідно до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" відсутні, керівництвом ГУНП в Донецькій області затверджено висновок про відмову їй у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/9550/20-а 21 липня 2021 року відповідачем складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги, в якому зазначено, що у відповідності до вимог ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію" не передбачено підстави для виплати одноразової грошової допомоги у разі отримання травми, наслідком якої є часткова втрата працездатності без визначення поліцейському інвалідності після його звільнення з поліції.

Листом від 23.07.2021 року №М-123/03/26-2021 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.03.2021 року у справі №200/9550/20-а заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням втрати працездатності без визначення групи інвалідності внаслідок травми, яка мала місце 20.06.2018 року, повторно розглянуто. Зазначено, що підстави та умови виплати поліцейським ОГД внаслідок часткової втрати працездатності без визначення інвалідності передбачені положенням п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про національну поліції». Виплата ОГД у разі отримання поліцейськими поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції та поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності (п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону) призначається і виплачується поліцейським, які на день виникнення права є діючими співробітниками поліції. За результатами повторного розгляду заяви та долучених в обґрунтування заявлених вимог документів встановлено, що позивач проходила службу на посаді старшого дільничного офіцера сектору превенції Селидівського відділення поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області у період з 07.11.2015 по 17.02.2022 року і була звільнена зі служби в поліції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). Згідно з довідкою Обласної медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (серія 12 ААА №032475 від 26.05.2020 року) огляд МСЕК було проведено 26.05.2020 року, тобто після звільнення позивача з поліції. Таким чином, законні підстави для призначення відповідно до ст. 97 Закону ОГД у разі отримання травми під час виконання службових обов`язків, відсутні. З урахуванням викладеного керівництвом ГУНП в області затверджено висновок про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Законодавцем визначено, що відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи зазначене, спірною обставиною у даній справі є наявність правових підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у разі отримання травми, наслідком якої є часткова втрата працездатності без визначення поліцейському інвалідності після його звільнення з поліції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання у разі:

1)загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2)смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3)визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4)визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5)отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6)отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

За приписами ч. 1 ст. 100 Закону №580-VІІІ визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до Закону та інших нормативно-правових актів.

За приписами ч. 6 статті 100 Закону особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Як вже зазначалось вище, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у справі №200/9550/20-а встановлено, що 31.01.2020 року Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» видано ОСОБА_1 свідоцтво про хворобу № 44/СНП, відповідно до якого остання визнана непридатною до служби в поліції.

Відповідно до довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії №1 м. Краматорськ про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серії 12ААА № 032475 від 26.05.2020 року позивачу станом на 17.02.2020 року встановлено первинно, одноразово по сукупності 30% втрати працездатності: 20% травма, отримана під час виконання службових обов`язків у період участі в АТО, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України; 10% травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Відповідно до частини 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293 та набрав чинності з 29.02.2016 року.

Пунктом 1 розділу І Порядку № 4 передбачено, що ці Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в тому числі слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів).

Пунктом 4 розділу І Порядку № 4 передбачено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема у випадку, що пов`язаний з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Відповідно підпункту 3 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 4 передбачено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів.

Пунктом 1 Розділу 4 Порядку № 4 визначено, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Згідно з пунктом 3 Розділу 4 Порядку № 4 рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

21 липня 2021 року відповідачем складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/9550/20-а, в якому зазначено, що у відповідності до вимог ст. 97 ЗУ "Про Національну поліцію" не передбачено підстави для виплати одноразової грошової допомоги у разі отримання травми, наслідком якої є часткова втрата працездатності без визначення поліцейському інвалідності після його звільнення з поліції.

Суд зважає за необхідне зазначити, що вказаний висновок не ґрунтується на нормах Закону, оскільки позивач при зверненні до відповідача із заявою вказувала на отримання травми саме під час виконання службових обов`язків, при цьому надала довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення втрати постійної працездатності (у відсотках), відповідно до якій їй встановлено ступінь втрати професійної працездатності по сукупності 30% втрати працездатності: 20% травма, отримана під час виконання службових обов`язків у період участі в АТО, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України; 10% травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Отже, відповідач при розгляді звернення позивача повинен був виходити із підстав для призначення одноразової грошової допомоги, які визначені підпунктом 6 пункту 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності), а не керуватися підпунктом 5 пункту 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків ...), який в даному випадку не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до п. 5 ст. 99 Закону № 580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

При цьому, ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.

Згідно зі ст. 101 Закону України "Про Національну поліцію" підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

При цьому, відмова відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги не містить жодної з підстав, визначених законодавцем у ст. 101 Закону України «Про національну поліцію».

Суд звертає увагу, що Законом України «Про Національну поліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 8 розділу ІV Порядку №4.

Норми самого Порядку №4 не позбавляють позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлють обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Таким чином, відмовляючи у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України «Про Національну поліцію» та Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016 року.

Враховуючи викладене, висновок Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 21.07.2021 року щодо повторної відмови в призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків та втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліції», в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 є протиправним та підлягає скасуванню.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Відповідно до приписів ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства(Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу по втраті працездатності поліцейського у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків та втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений з урахуванням чисельних судових рішень на користь позивача зі спірного питання.

Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача в п`ятнадцятиденний строк з дня вступу рішення суду в законну силу, прийняти рішення шляхом видання наказу про призначення виплати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу по втраті працездатності поліцейського у зв`язку з встановленням втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності внаслідок травми, суд зазначає, що чинним законодавством встановлений загальний порядок та строк для добровільного виконання судового рішення, який не підлягає зміні судом, а тому у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Крім того, стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача виплатити одноразову грошову допомогу у конкретному розмірі 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень 00 коп., судом зазначалось, що відповідно до п. 5 ст. 99 Закону № 580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Тобто, положеннями п. 5 ст. 99 Закону № 580-VIII чітко визначено розмір допомоги, який підлягає виплаті.

Суд звертає увагу, що на час прийняття рішення докази того, що відповідачем будуть порушені права позивача стосовно визначення розміру одноразової грошової допомоги у справі відсутні.

Оскільки судовому захисту підлягають саме порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити, як передчасних.

Підсумовуючи вказане, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню на користь державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання прийняти рішення та виплатити одноразову грошову допомогу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 21.07.2021 року щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків та втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліції», в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області (, адреса: 87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Нахімова, б. 86) призначити та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) одноразову грошову допомогу по втраті працездатності поліцейського у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків та втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліції», в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4, згідно з вимогами пункту 5 частини 1 статті 99 Закону України «Про Національну поліції» у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області (, адреса: 87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Нахімова, б. 86) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 10 серпня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова