Справа № 260/5462/21
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/5462/21 пров. № А/857/8750/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Гінди О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року (головуючий суддя Дору Ю.Ю., м. Ужгород, повний текст складено 05.05.2022) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області у якому просив визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П, внесений головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко Олегом Олексійовичем; визнати протиправним та скасувати попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗК330/1144/АВ/ПО, винесене головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко Олегом Олексійовичем. Визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗК330/1144/АВ-ТД-ФС-29, винесену першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року позов задоволено, визнано протиправними та скасовано припис Управління Держпраці у Закарпатській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П, попередження Управління Держпраці у Закарпатській області про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗК330/1144/АВ/ПО, постанову Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗК330/1144/АВ-ТД-ФС-29. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 9016,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління Держпраці у Закарпатській області оскаржило його в апеляційному порядку та просить скасувати таке і ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано наказ від 21.07.2021 №170 про проведення інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання трудового законодавства при оформленні трудових відносин. Підставою видання наказу слугувало: Окремі доручення т.в.о. Голови Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 № Д-330/1/3.1020 та від 24.06.2021 №Д-223/1/4.1-21; результати аналізу інформації, що відображена у службовій записці головного державного інспектора та в матеріалах інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , проведеного 04.09.2020 в ході якого було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи працівника без укладення з ним трудового договору.

Наказ Управління Держпраці у Закарпатській області від 21.07.2021 №170 про проведення інспекційних відвідувань, в тому числі й ФОП ОСОБА_1 , це є рішення керівника органу контролю в розумінні пп.3 п.5 Порядку контролю.

Отже, інспекційне відвідування призначено відповідно до чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.10.2021 у справі №340/3112/19.

На підставі наказу видано направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 від 26.07.2021 №146 із зазначенням строку його дії: з 27.07.2021 по 28.07.2021, яке отримав позивач.

Відповідно до п.8 Порядку контролю під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

У ході проведення 27 липня 2021 року інспекційного відвідування у фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , за місцем здійснення ним підприємницької діяльності в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 в матеріалах інспекційного відвідування зазначено помилково) виявлено чотирьох найманих працівників, які виконували роботу працівників кафе.

Необхідно зазначити, що помилкове зазначення в документах інспекційного відвідування назви АДРЕСА_3 , не впливає на зміст виявленого порушення.

Інспекційне відвідування зафіксовано засобами відеотехніки і проведено в складі інспекторської групи, а саме: головним державним інспектором Соломко Олегом Олексійовичем та начальником відділу Туринським Ярославом Івановичем.

В ході інспекційного відвідування виявлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 використовує в своїй діяльності працю громадян ОСОБА_2 , 1989 р.н., проживає в є. АДРЕСА_4 в якості повара, ОСОБА_3 , 2001 р.н., проживає в АДРЕСА_5 в якості бармена- офіціанта, ОСОБА_4 , 1990 р.н., проживає в с.Косонь, Берегівського району в якості кухонного працівника, неповнолітнього працівника ОСОБА_5 , 2004 р.н., проживає в АДРЕСА_6 в якості офіціанта, без укладання з ними трудового договору.

Згідно власноручно написаних пояснень працівників ФОП ОСОБА_1 слідує, що: гр . ОСОБА_6 працює у ФОП ОСОБА_1 поваром три тижні; гр. ОСОБА_5 працює у ФОП ОСОБА_1 офіціантом три тижні: гр. ОСОБА_4 працює у ФОП ОСОБА_1 кухонним працівником 2 місяці; гр. ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_1 барменом- офіціантом тиждень, півтора.

Позивач в позовній заяві стверджує, що гр . ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_7 у нього не працюють, а що вони являються працівникамим ФОП ОСОБА_6 та додає відповідні трудові договори та повідомлення в органи ДПС, а також договір позики.

Про вищезгадані договори та повідомлення в ДФС відповідачу стало відомо тільки з позовної заяви. Під час інспекційного відвідування всі зазначені працівники стверджували та знали, що вони працюють саме у ФОП ОСОБА_1 і що з ним укладали договори.

Дану обставину Закарпатський окружний адміністративний суд проігнорував та не надав їй жодної оцінки.

Отже 27.07.2021 року ФОП ОСОБА_1 допустив до виконання роботи в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розміщене за адресою АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , без укладання з ними трудових договорів.

Апелянт зазначає, що у разі, якщо робота, виконувана особою на користь суб`єкта господарювання, збігається з видом його економічної діяльності або є роботою з обслуговування його діяльності, то робота такої особи повинна виконуватись на умовах трудового договору.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 04.07.2018 року у справі №820/1432/17, від 30.03.2021 року у справі № 380/1563/20, від 02.06.2021 року у справі №260/613/19.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 використовував працю гр . ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_7 без укладення з ними трудових договорів, чим порушив вимоги ч.ч. 1,4 ст. 24 Кодексу Законів про працю України.

Посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області за результатами проведеного інспекційного відвідування складено Акт інспекційного відвідування №ЗК 330/1144/АВ від 28.07.2021 року, в якому зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч.ч. 1,4 ст. 24 КЗпП України (ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи працівників не уклавши з ними трудові договори).

28.07.2021 в останній день інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відмовився підписати цей акт інспекційного відвідування, зауваження до акту інспекційного відвідування також не надав.

Відповідно до п.21 Порядку контролю, Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання, а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У зв`язку з виявленням порушень вимог законодавства про працю та відмовою позивача підписати акт інспекційного відвідування, головним державним інспектором внесено ФОП ОСОБА_1 . Припис про усунення виявлених порушень №ЗК 330/1144/АВ/П від 28.07.2021 та Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЗК 330/1144/АВ/ПО від 28.07.2021.

Оскільки, позивач відмовився підписати Акт інспекційного відвідування №ЗК 330/1144/АВ від 28.07.2021, Припис про усунення виявлених порушень №ЗК 330/1144/АВ/П від 28.07.2021 та Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЗК 330/1144/АВ/ПО від 28.07.2021, ці документи були надіслані позивачу поштовим відправленням 29.07.2021 із штрихкодовим ідентифікатором №239, які позивач отримав

Вищезгадані документи ФОП ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області не повернув. Зауваження на Акт позивач не надав, Припис не оскаржив.

У зв`язку з ненадходженням до Управління Держпраці у Закарпатській області протягом семи робочих днів після дня відправлення позивачу підписаного примірника акта, припису та попередження, головним державним інспектором було складено Акт про відмову від підпису за №ЗК 330/1144/АВ/ВП від 10.08.2021 та надіслано його позивачу поштовим відправленням.

Акт інспекційного відвідування №ЗК 330/1144/АВ від 28.07.2021, Припис про усунення виявлених порушень №ЗК 330/1144/АВ/П від 28.07.2021 та Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЗК 330/1144/АВ/ПО від 28.07.2021 складені з дотриманням вимог Порядку контролю.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЗК 330/1144/АВ-ТД-ФС-29 від 07.09.2021 винесена першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грициком Василем Івановичем, а отже визначеною Порядком уповноваженою посадовою особою.

Постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29 від 07.09.2021 винесена на підставі Акту інспекційного відвідування № ЗКЗЗО/1144/АВ від 28.07.2021, що відповідає пункту 2 Порядку накладення штрафів.

Відповідно до пункту 3 Порядку накладення штрафів, справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Про дату отримання акту № ЗКЗЗО/1144/АВ від 28.07.2021, в ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників, а також про дату розгляду справи про накладення штрафу, відповідно до вимог абз. 2 пункту 3 Порядку накладення штрафів, ФОП ОСОБА_1 повідомлено листом № 07-04/4948 від 18.08.2021, який надіслано на його адресу:

АДРЕСА_7 на призначену дату розгляду справи 26.08.2021, в Управлінні були відсутня інформація про отримання ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи, прийнято рішення про перенесення дати розгляду справи на 09 годину 07.09.2021, про що ФОП ОСОБА_1 повідомлено листом № 07-04/5018 від 26.08.2021, який надіслано на його юридичну адресу: АДРЕСА_7 .

Згідно інформаційного пошуку листів «Укрпошта» рекомендований лист із штриховим ідентифікатором №090 вручений особисто позивачу 31.08.2021.

На розгляд справи ФОП ОСОБА_1 не з`явився. Клопотань про перенесення розгляду справи до Управління не надав.

Будь - яких документальних доказів, стосовно спростування обставин викладених у акті № ЗКЗЗО/1144/АВ від 28.07.2021, до Управління ФОП ОСОБА_1 не подано. Розгляд справи проводився за наявними матеріалами у справі.

В рамках розгляду справи також встановлено, що при проведенні 04.09.2020 інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення його підприємницької діяльності у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що у АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 , інспекторами праці Управління Держлраці у Закарпатській області було зафіксовано допуск до роботи ФОП ОСОБА_1 найманого працівника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жительку с. В.Бийгань Берегівського району, без оформлення трудового договору.

За результатами інспектування 04 вересня 2020 року складено акт інспекційного відвідування № ЗК/ЗО8/214/АВ, 18.09.2020 року внесено припис № № ЗК/ЗО8/214/АВ/П, складено протокол №ЗК/ЗО8/214/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 3 ст.41 КУпАП та винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЗК 308/214/АВ/П/ПО.

Згідно абз. 2 пункту 4 Порядку накладення штрафів, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта інспекційного відвідування/ невиїзного інспектування складає постанову про накладення штрафу.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у тридцятикра тному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення в разі вчинення порушення, передбаченого абзацом другим частини 2 цієї статті (фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), повторно протягом двох років з дня виявлення порушення.

Таким чином, у зв`язку із фактичним допуском ФОП ОСОБА_1 до роботи найманих працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до виконання робіт без оформлення трудового договору, а відтак повторним вчиненням протягом двох років порушення вимог частини 4 статті 24 КЗпП України до ФОП ОСОБА_1 застосовується відповідальність у вигляді штрафу у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Розмір мінімальної заробітної плати на час виявлення порушення 27.07.2021 року становив 6000 грн. Відтак 6000 х 30 х 4 = 720000 грн.

Постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29 від 07.09.2021 надіслана позивачу разом із супровідним листом Управління Держпраці у Закарпатській області від 07.09.2021 року №07-02/5199 поштовим відправленням із штрихкодовим ідентифікатором 093 та отримана позивачем 06.10.2021

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що з 27.07.2021 по 28.07.2021 на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування від 26 липня 2021 року № 669, виданого на підставі наказу Управління Держпраці у Закарпатській області від 21 липня 2021 року № 170, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко Олегом Олексійовичем проводилося інспекційне відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення ним підприємницької діяльності - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ.

Згідно даного акту інспекційного відвідування, у ході проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 виявлено порушення вимог частини четвертої статті 24 Кодексу законів про працю України - встановлено, що останній залучав до роботи ОСОБА_2 , 1989 року народження (в якості повара), ОСОБА_10 , 2001 року народження (в якості бармена-офіціанта), ОСОБА_4 , 1990 року народження (в якості кухонного працівника), ОСОБА_5 , 2004 року народження (в якості офіціанта), без укладення з ними трудового чи цивільно- правового договору.

На підставі вищевказаного акту інспекційного відвідування головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко О. О. складено протокол про адміністративне правопорушення від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П/ПТ відносно ФОП ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення. - за порушення вимог частини четвертої статті 24 КЗпП України.

Також, головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко О. О. внесено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 28 липня 2021 року № 3K330/1144/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути до 15 вересня 2021 року виявлені порушення законодавства про працю, та винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/ПО, яким попереджено ФОП ОСОБА_1 про відповідальність за порушення законодавства про працю, виявлені в ході інспекційного відвідування, яке проводилось з 27.07.2021 по 28.07.2022.

Разом з тим, першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем за результатами розгляду акту № ЗКЗЗО/1144/АВ від 28 липня 2021 року винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 720 000 гривень - за порушення законодавства про працю, передбачене абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України.

Копію постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29 позивач отримав 06 жовтня 2021 року, що підтверджується наявною на офіційному веб- сайті Акціонерного товариства «Укрпошта» інформацією про відстеження пересилання поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором: 093.

Судом першої інстанції також встановлено, що згідно акту від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проводилося за місцем здійснення ним підприємницької діяльності - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, судом з`ясовано, що нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , належить позивачу як фізичній особі, однак такий безоплатно передав вказане нерухоме майно у користування фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 - на підставі договору позички від 15 липня 2021 року № 1, укладеного між останньою та позивачем. (а.с.21-23)

Згідно оскаржуваної постанови ФОП ОСОБА_1 залучав до роботи ОСОБА_2 (в якості повара), ОСОБА_10 (в якості бармена-офіціанта), ОСОБА_4 (в якості кухонного працівника), ОСОБА_5 (в якості офіціанта) без укладення з ними трудового чи цивільно-правового договору, що нібито підтверджується поясненнями останніх.

Також, в оскаржуваній постанові стверджується, що ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично перебували в трудових відносинах з позивачем, були підпорядковані йому, а позивач виплачував їм заробітну плату і забезпечував умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю.

Суд вірно зазначив, що такі твердження не знаходять свого підтвердженням та спростовуються наступним.

ОСОБА_2 є фізичною особою - підприємцем - з 12 липня 2021 року, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Саме ОСОБА_2 як фізична особа - підприємець здійснювала підприємницьку діяльність у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору позички від 15 липня 2021 року № 1 на час проведення головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко О. О. інспекційного відвідування.

ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 є офіційно найманими працівниками ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними трудовими договорами між працівником і фізичною особою від 15 липня 2021 року (згідно яких вищевказані особи з 15 липня 2021 року є офіційно найманими працівниками ФОП ОСОБА_2 ) та повідомленням про прийняття працівника на роботу від 16 липня 2021 року (згідно якого 16 липня 2021 року ФОП ОСОБА_2 повідомила Головне управління ДПС у Закарпатській області про прийняття на роботу вищевказаних працівників), яке було надіслано Головному управлінню ДПС у Закарпатській області через інформаційно- телекомунікаційну систему «Електронний кабінет», що підтверджується квитанцією від 16 липня 2021 року № 2 з інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний кабінет». (а.с. 24-28)

Отже, на час проведення головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області Соломко О.О. інспекційного відвідування приміщенням кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , користувалася ФОП ОСОБА_2 на підставі договору позички від 15 липня 2021 року № 1, а ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 були її офіційно найманими працівниками. При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, що інспекційне відвідування проводилося з 27.07.2021 по 28.07.2021, тоді як ОСОБА_2 стала фізичною особою - підприємцем ще 12 липня 2021 року, а ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 стали її офіційно найманими працівниками ще 15 липня 2021 року.

Також, як з`ясовано судом першої інстанції, згідно табелю обліку використання робочого часу за липень 2021 року від 30 липня 2021 року 27 та 28 липня 2021 року ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 виконували роботу для ФОП ОСОБА_2 , що спростовує висновки відповідача про те, що вищевказані особи у вказані дні нібито виконували роботу для ФОП ОСОБА_1 (а.с.47)

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Судом першої інстанції зазначено у даному випадку позивача притягнуто до відповідальності за фактичний допуск працівників до роботи без оформлення з ними трудового договору.

Виходячи з норм КЗпП України працівник - це фізична особа, яка на підставі угоди з власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою зобов`язалася за плату виконувати певну роботу протягом певного часу.

Отже, не може вважатися працівником особа, яка хоч і перебуває на виробничому, торговельному чи іншому об`єкті, однак при цьому не виконує ніяку роботу.

Саме по собі перебування ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у приміщенні, яке належить позивачу, в день проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 не свідчить про існування між останнім та вищевказаними особами трудових відносин.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Таким чином, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08 травня 2018 року в цивільній справі № 127/21595/16-ц.

У даній спірній ситуації, суд першої інстанції правильно зазначив , що відповідач двічі притягнув позивача до юридичної відповідальності за одне й те саме діяння (одночасно і за частиною другою статті 265 КЗпП України і за частиною третьою статті 41 КУпАП) - за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 липня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ/П/ПТ такий складено відносно ФОП ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - за фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Згідно постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07 вересня 2021 року № ЗКЗЗО/1144/АВ-ТД-ФС-29 до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансову санкцію за порушення законодавства про працю, передбачене абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України, - за фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Згідно частини третьої статті 41 КУпАП відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України передбачено, що відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, виплату заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Таким чином, частиною третьою статті 41 КУпАП та абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України передбачено відповідальність за одне й те саме діяння.

У разі притягнення до відповідальності фізичної особи - підприємця на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України і частини третьої статті 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид правопорушення (фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)).

Правопорушення, передбачені в частині другій статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене в частині третій статті 41 КУпАП, належить за своєю природою (основними ознаками) до такого виду юридичної відповідальності як адміністративна відповідальність.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 грудня 2018 року в адміністративній справі № 814/2156/16, від 22 квітня 2019 року в адміністративній справі № 806/2143/18., від 22.10.2020 року в адміністративній справі № 260/1743/19

Також, у даній спірній ситуації судом враховано положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Судом враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну Управління Держпраці у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року у справі №260/5462/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.В. Ніколін

О.М. Гінда

повний текст складено 11.08.2022