Справа № 383/1193/21
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року м. Кропивницький Справа № 383/1193/21

провадження № 2-іс/340/1/22

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Кетрисанівська сільська рада (27247, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Кетрисанівка, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до Кетрисанівської сільської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що у липні 2021 року він подав до Кетрисанівської сільської ради на затвердження проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки площею 1,5911 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:7008, що розташована в АДРЕСА_1. Рішенням Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 року позивачу відмовлено затвердженні цього проекту з посиланням на розміщення на обраній ним земельній ділянці громадського пасовища. Позивач стверджує, що вказане рішення є протиправним, оскільки обрана ним земельна ділянка комунальної власності належить до земель запасу. Наполягаючи на тому, що відповідач діяв всупереч вимогам земельного законодавства та порушив його право на отримання у власність земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 року;

- зобов`язати Кетрисанівську сільську раду повторно розглянути його звернення про погодження проекту з землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:7008 площею 1,5911 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.12.2021 року справу №383/1193/21 за цим позовом передано за підсудністю на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що підставою для відмови у затвердженні поданого позивачем проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність стало те, що рішенням Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року "Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради" на території Кетрисанівської громади було створено громадські пасовища та надано дозвіл Кетрисанівській сільській раді на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 5 660 га пасовищ за рахунок земель комунальної власності, не наданих у власність і користування, для створення громадських пасовищ (КВЦПЗ - 18.00), розташованих за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. На виконання цього рішення Кетрисанівська сільська рада уклала з ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" договір №220 від 22.07.2021 року про виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та зміну цільового призначення земельних ділянок. Доводячи правомірність оскаржуваного рішення, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач правом подачі відповіді на відзив не скористався.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

За замовленням ОСОБА_1 сертифікований інженер-землевпорядник ФОП ОСОБА_2 у лютому 2021 року виготовив проект землеустрою щодо відведення позивачу у власність (шляхом безоплатної приватизації) земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:7008 площею 1,5911 га для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03), що розташована на території Солонцюватської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

У червні 2021 року позивач подав цей проект землеустрою до Кетрисанівської сільської ради разом із заявою від 22.06.2021 року, у якій просив затвердити проект землеустрою та передати йому у власність земельну ділянку за кадастровим номером :02:000:7008 площею 1,5911 га під пасовищами для ведення особистого селянського господарства. (а.с. 34)

За наслідками розгляду цього питання на пленарному засіданні Кетрисанівської сільської ради прийнято рішення №1830 від 03.08.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ". (а.с. 28 - 29)

Не погодившись з цим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у статті 121 ЗК України. Відповідно до частини 1 цієї статті громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин".

Частиною 9 статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з частинами 10, 11 статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частиною 8 статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Статтею 20 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі:

а) розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель;

б) встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою;

в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок;

г) встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути);

ґ) організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою;

д) виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель;

е) розроблення комплексного плану території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території.

Заходи, передбачені затвердженою в установленому порядку документацією із землеустрою, є обов`язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, власниками землі, землекористувачами, у тому числі орендарями.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації); б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

За правилами абзацу 2 частини 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відтак, до повноважень Кетрисанівської сільської ради як представницького органу місцевого самоврядування належить розпорядження землями комунальної власності Кетисанівської сільської територіальної громади, у тому числі передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України, за встановленими статтею 121 цього Кодексу нормами.

Суд установив, що позивач, бажаючи отримати у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку за рахунок земель комунальної власності, у червні 2021 року подав до Кетрисанівської сільської ради відповідний проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:7008 площею 1,5911 га під пасовищами (КВЦПЗ 01.03).

Вказана земельна ділянка була сформована у 2019 році за технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності на території Солонцюватської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, з цільовим призначенням - землі запасу (КВЦПЗ 16.00). Ця земельна ділянка 09.09.2019 року зареєстрована в Державному земельному кадастрі, а 10.02.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право державної власності на неї за Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області.

За наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №20-ОТГ від 07.12.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:7008 передана у комунальну власність Кетрисанівської територіальної громади, а 19.12.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право комунальної власності на неї за Кетрисанівською сільською радою.

На підставі розробленого за замовленням позивача проекту землеустрою до Державного земельного кадастру внесено зміни щодо цільового призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03).

Спірним рішенням Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 року позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства з посиланням на те, що рішенням Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року "Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради" земельні ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення під пасовищами, які не надані у власність і користування та розташовані за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради, відведені під громадські пасовища (КВЦПЗ 18.00).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Заперечуючи проти позову, відповідач стверджував, що обрана позивачем земельна ділянка призначена для громадських пасовищ, належить до земель загального користування територіальної громади, а тому не може передаватися у приватну власність.

На підтвердження цих обставин представник відповідача подав до суду:

- рішення Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року "Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради", яким вирішено: 1) створити громадські пасовища на території Кетрисанівської громади; 2) затвердити положення про громадські пасовища, які створюються в адміністративних межах Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області; 3) надати дозвіл Кетрисанівській сільській раді на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 5 660 га пасовищ за рахунок земель комунальної власності, не наданих у власність і користування, для створення громадських пасовищ (КВЦПЗ - 18.00), розташованих за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області; 4) доручити голові Кетрисанівської сільської ради ОСОБА_3 вжити заходів щодо виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом замовлення їх у суб`єктів, які мають право на виконання даного виду робіт; 6) розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 48 - 49)

- договір №220 від 22.07.2021 року на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та зміни цільового призначення земельних ділянок, укладений між Кетрисанівською сільською радою та ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (а.с. 43 - 47)

Частиною 2 статті 18, частиною 3 статті 19 Земельного кодексу України передбачено, що категорії земель України мають особливий правовий режим.

Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Згідно з частинами 1, 2, 3, 4, 5 статті 20 ЗК України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.

Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу.

Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.

Встановлення цільового призначення земельної ділянки може здійснюватися без додержання вимог, передбачених абзацом першим цієї частини, у випадках: зміни виду цільового призначення земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення (крім віднесення їх до земельних ділянок для садівництва, зміни цільового призначення земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами).

При внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про встановлення або зміну цільового призначення земельної ділянки належність земельної ділянки до відповідної функціональної зони визначається за даними Державного земельного кадастру.

Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру.

Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру.

Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до частини 2 статті 34 ЗК України ("Землі для сінокосіння і випасання худоби") органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Частиною 4 статті 83 ЗК України передбачено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 року за №1011/18306, до земель загального користування (код КВЦПЗ 18.00) належать землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування.

Відповідач не надав до суду належних доказів на підтвердження того, що на момент розгляду Кетрисанівською сільською радою заяви ОСОБА_1 від 22.06.2021 року рішення Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року було реалізовано та відповідна документація із землеустрою була погоджена та затверджена, а на земельній ділянці за кадастровим номером :02:000:7008 у встановленому порядку було створено громадське пасовище для випасання худоби.

Також відповідач не довів, що на вказаній земельній ділянці відбулася зміна цільового призначення в межах категорії земель сільськогосподарського призначення та на ній встановлено режим земель загального користування (код КВЦПЗ 18.00).

У ході судового розгляду справи відповідач не довів законність підстави для відмови у затвердженні поданого позивачем проекту землеустрою, наведеної у рішенні Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 року, тому суд прийшов до висновку, що вказане рішення як індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень є протиправним та його слід скасувати. Зважаючи на це, позов слід задовольнити, а порушені права позивача поновити, зобов`язавши відповідача повторно розглянути поданий проект землеустрою та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду. При повторному розгляді цього питання відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, скасоване судом.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 908 грн., які з огляду на задоволення позову слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Кетрисанівську сільську раду повторно розглянути поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:7008 та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кетрисанівської сільської ради.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш