Справа № 320/12094/21
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року № 320/12094/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Обухівське"

до Міністерства юстиції України

про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ПРАТ «Обухівське» з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3241/7 від 15.09.2021 «Про відмову в задоволенні скарги»;

- зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу Приватного акціонерного товариства "Обухівське" від 11.06.2021 №115, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2021 №24100-33-21.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Позов мотивовано тим, що позивач є законним користувачем земельних ділянок площею 5 179,00 га, розташованих у межах Нещерівської сільської ради, Першотравневської сільської ради та Обухівської міської ради Київської області. У період з 08 квітня по 12 квітня року реєстратор Узинської міської ради Київської області ОСОБА_1 прийняла рішення про реєстрацію права власності за фізичними особами 58 земельних ділянок державної власності, а з 12 по 13 квітня 2021 року приватний нотаріус Заставенко А.В. прийняла рішення про реєстрацію права оренди 58 земельних ділянок на підставі договорів оренди, укладених новими власниками земельних ділянок з ТОВ «Роза-Л». Проте, на вказані земельні ділянки ухвалами слідчого судді було накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження ними. Вважаючи, своє право на користування вищезазначеними земельними ділянками порушеним, позивач оскаржив рішення реєстратора та приватного нотаріуса до Колегії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України. Проте, наказом Міністерства юстиції України від 15.09.2021 відмовлено у задоволенні скарги позивача через недоведеність факту порушення його прав. Вважаючи даний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що за наслідком розгляду скарги позивача Колегією Міністерства Юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції складено висновок від 02.09.2021, в якому рекомендовано Міністерству юстиції України відмовити у задоволенні скарги через недоведення факту порушення прав позивача внаслідок прийняття оскаржуваних рішень, оскільки скаржник був постійним користувачем земельних ділянок, однак у доданих до скарги судових рішеннях міститься інформація про те, що право на земельні ділянки виникло у фізичних осіб у зв`язку з виділенням земельних ділянок (паїв) особам як членам колективного сільськогосподарського підприємства на підставі власного рішення позивача, за спадкодавцями яких зареєстроване право та надалі виникла можливість розпоряджатися такими земельними ділянками. На підставі вказаного висновку відповідачем прийнято спірний наказ від 15.09.2021 №3241/7 про відмову у задоволенні скарги позивача, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з позицією відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву, позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив про те, що він є постійним користувачем земельних ділянок у межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад Обухівського району Київської області, що підтверджується постановами Верховного Суду №911/149/17, 911/4065/16, 372/2164/17. Враховуючи, що вказані земельні ділянки ПРАТ «Обухівське» є державною власністю, органами місцевого самоврядування рішення про виділення працівникам та пенсіонерам земельних ділянок в натурі та про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) підприємства не приймалися, що є безпосередньою підставою оскарження реєстраційних дій та задоволення скарги позивача. Крім того, ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 у справі №761/35999/19 та від 08.10.2020 у справі №761/29222/20 накладено арешт на спірні земельні ділянки в рамках кримінальних проваджень, що унеможливлює вчинення будь-яких реєстраційних дій, а тому спірний наказ Міністерства юстиції України ґрунтується виключно на припущеннях, що не відповідають дійсності та підлягає скасуванню.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 07.10.2021 відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Відповідно до Державних актів на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996, серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996, серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996, радгоспу-комбінату Обухівський, правонаступником якого є ПАТ «Обухівське» передано в постійне користування відповідно 1327 га, 2164 га та 1687,9 га землі в межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад Обухівського району Київської області.

Згідно з Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 05 травня 2006 року, перетворено державне підприємство радгосп-комбінат "Обухівське" у Відкрите акціонерне товариство "Обухівське".

Відповідно до пункту 1.1 статуту, затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів від 20 грудня 2019 року, ПАТ "Обухівське" засноване рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 05 травня 2006 року шляхом перетворення державного підприємства радгосп-комбінат "Обухівське" у Відкрите акціонерне товариство "Обухівське" відповідно до Законів України "Про приватизацію державного майна" та "Про господарські товариства". Відкрите акціонерне товариство "Обухівське" було перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Обухівське" рішенням загальних зборів акціонерів від 18 жовтня 2013 року у зв`язку з приведенням діяльності Товариства у відповідність із вимогами Закону України "Про акціонерні товариства". Публічне акціонерне товариство "Обухівське" було перейменовано на Приватне акціонерне товариство "Обухівське" рішенням загальних зборів акціонерів від 20 грудня 2019 року у зв`язку з приведенням діяльності Товариства у відповідність із вимогами вищезазначеного Закону України "Про акціонерні товариства". Приватне акціонерне товариство "Обухівське" є правонаступником всіх прав і обов`язків радгоспу-комбінату "Обухівський".

Згідно з постановами Верховного Суду у справах №372/2164/17 від 23.01.2019 року та №911/4065/16 від 11.04.2018 року ПАТ "Обухівське" є законним користувачем земельних ділянок площею 5 179,00 га, розташованих у межах Нещерівської сільської ради, Першотравенської сільської ради та Обухівської міської ради Київської області, оскільки правовою підставою для припинення права користування земельною ділянкою може бути лише ліквідація юридичної особи.

Вказаною землею позивач користується з моменту передання її у постійне користування та належним чином виконує обов`язки землекористувача.

З матеріалів справи вбачається, що рішеннями державного реєстратора Узинської міської ради Київської області ОСОБА_1 від 8 квітня 2021 року №№ 57539516, 57539372, 57539611, 57539799, 57548534, 57539724, від 9 квітня 2021 року №№ 57551083, 57552674, 57547111, 57551616, 57549589, 57547987, 5754769, 57547360, 57544425, 57553099, 57546832, 57543943, 57550160, 57553260, 57543277, 57550719, від 12 квітня 2021 року №№57578910, 57574436, 57579907, 57574065, 57572997, 57569319, 57571113,57569492,57572238, 57580572, 57596509, 57573793, 57570780, 57579615, 57571953, 57574738, 57579258, 57580169, 57571422, 57581063, 57571675, 57578276, 57577454,57575241, 57576596, 57575859, 57577828, 57548967, 57577083, 57570328, від 13 квітня 2021 року №№57598412, 57598731, 57599311, 57597332, 57597980 відкрито розділи на земельні ділянки №№231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231, 231 та внесено записи про право власності на них №№41455189, 41401319, 41455574, 41455622, 41455541, 41455606, 41437488, 41433462, 41438424, 41433197, 41433169, 41433136, 41432647. 41429095, 41430555, 41411786, 41411824, 41429200, 41456028,41401204,41401432, 41431645, 41431567, 41439064, 41453470, 41454280, 41432890, 41413374,41413335, 41407988, 41439292, 41430342, 41412294, 41412270, 41410466, 41438145,41408866, 41408901, 41408547, 41401607, 41409370, 41431316, 41433867, 41433836, 41437847, 41408269, 41438715, 41438787, 41438749, 41401545, 41405591, 41430828, 41439516, 41413729, 41407777, 41405369, 41405323, 41431023, 41436919, 41436950, 41436987, 41437033, 41410964, 41411003,41413890, 41454852, 41454876, 41454910, 41436161, 41434280, 41434224, 41435475, 41434865, 41404576, 41436514, 41436538, 41409822, 41435831, 41411364, 41430045 за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 (далі - Заявники) на підставі рішень Обухівського районного суду Київської області від 02.08.2017, 04.06.2018, 10.09.2019, 17.09.2019, 19.09.2020, 20.09.2019, 22.11.2019, 09.12.2019, 16.12.2019, 18.12.2019, 19.12.2019, 28.01.2020, 20.02.2020, 26.02.2020, 04.03.2020, 16.03.2020, 17.03.2020, 24.03.2020, 06.05.2020, 12.05.2020, 22.05.2020, 28.05.2020, 01.06.2020, 11.06.2020, 15.06.2020, 15.06.2020, 18.06.2020, 19.06.2020, 22.06.2020, 24.06.2020,09.07.2020, 10.08.2020, 13.08.2020, 23.09.2020, 06.10.2020, 23.10.2020, 29.10.2020, 30.11.2020, 09.12.2020, 24.12.2020, 22.02.2021, 03.03.2021, 05.03.2021 у справах №№ 372/4318/18/20, 372/1751/20, 372/4398/20, 372/2264/19, 372/170/20, 372/2265/19, 372/4224/19, 372/607/20, 372/171/20, 372/2628/20, 372/273/20, 372/1573/20, 372/3339/20, 372/2611/20, 372/843/20, 372/2296/19, 372/1572/20, 372/2269/19, 372/156/20, 372/2699/19, 372/840/20, 372/2634/19, 372/2629/20, 372/4223/19, 372/2294/19, 372/3956/20, 372/172/20, 372/841/20, 372/1546/20, 372/543/20, 372/959/20, 372/2549/19, 372/271/20, 372/2548/19, 372/1547/20, 372/4156/20, 372/599/20, 372/2301/19, 372/2245/19, 372/838/20, 372/132/20, 372/609/20, 372/2299/19, 372/2497/18, 372/2246/19, 372/477/18, 372/2697/19, 372/1675/17, 372/2698/19, 372/4012/19, 372/2333/19, 372/2632/19, 372/986/20, 372/2332/19, 372/1269/20, ухвали Обухівського районного суду Київської області від 16.07.2020 у справі № 372/1548/20, свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 серпня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Ларисою Степанівною, зареєстрованого в реєстрі за № 3944, відомостей з Державного земельного кадастру від 08 квітня 2021 року, 09 квітня 2021 року, 12 квітня 2021 року №№40895541, 40416640, 40896355, 40551767, 40544519, 40553737, 40543632, 40542311, 40528659, 40537047, 40489075, 40530095, 40892176,40396558,40417470, 40541415, 40555102, 40889853, 40891293, 40542897, 40490343, 40427607, 40555508, 40535645, 40489899, 40435441, 40553050, 40431240, 40430588,40419178,40434573, 40540966, 40545198, 40552540,40428205, 40554298, 40418528, 40425657, 40537495, 40555961, 40499833, 40426765, 40424330, 40538486, 40550730,40487136,40498824, 40893168, 40549033, 40545941,40547978, 40547337, 40429255, 40550224, 40434926, 40548843, 40487823, 40531699, витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 лютого 2021 року, 28 лютого 2021 року №№ НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021. НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, НВ-021, ІІВ-021, НВ-021.

На підставі вказаних рішень державного реєстратора Узинської міської ради Київської області, приватним нотаріусом Заставенко А.В. внесено записи про право оренди на земельні ділянки №№41459003, 41451080, 41458279, 41450587, 41450723, 41450507, 41450852, 41450881,41462567, 41451211, 41461108, 41462695, 41457758, 41451651, 41451035, 41450267, 41458029, 41457542, 41450864, 41451056, 41450198, 41451757, 41460926, 41450701,41450537, 41451846, 41450632, 41450750, 41450876,41451042, 41450814, 41450562, 41450763, 41450433, 41451067, 41452044, 41451049, 41450091, 41449639, 41449931, 41449812, 41449864, 41449585, 41448221. 41448012, 41459538, 41448710, 41449197, 41449376, 41448804, 41448983, 41448418, 41447835, 41449255, 41448338, 41448899 за ТОВ «Роза-Л» на підставі договорів оренди землі від 08 квітня 2021 року, 09 квітня 2021 року, 12 квітня 2021 року, відомостей з Державного земельного кадастру від 09 квітня 2021 року, 12 квітня 2021 року, 13 квітня 2021 року №№ 40981302, 40494080, 40869747, 40865808, 40876092, 40865467, 40876625, 40876841, 40855020, 40855803. 40854847, 40854942, 40980478, 40493929,40493741,40856083,40864332, 40992837, 40912257, 40876755, 40532543, 40534361,40864242, 40855746, 40854718, 40529629, 40865614, 40534144, 40534641, 40494235, 40529891, 40856005, 40875964, 40865696, 40533599, 40865304, 40493638, 40530380, 40855870, 40864096, 40530658, 40533848, 40530871, 40855946, 40863057, 40538937, 40531497, 40899862, 40860563, 40861142, 40861473, 40860656, 40532743, 40860349, 40531232, 40861300,40531742, 40855665.

Згідно з листом вих. №42 від 29.03.2019 року Інституту землекористування Національної академії аграрних наук України за наслідками співставлення відомостей картографічних, геодезичних матеріалів, зібраних під час виконання інвентаризації стану використання земель, що посвідчені державними актами на право постійного користування ПАТ "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Нещерівської, Першотравенської сільських та Обухівської міської ради Обухівського району Київської області вбачається, що зазначені вище земельні ділянки знаходяться на території в межах земельних ділянок, що належать на праві користування позивача.

Вказані ділянки згідно з відомостями Публічної кадастрової карти належать до державної власності.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями державного реєстратора та приватного нотаріуса, позивач звернувся до Колегії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України про скасування протиправних реєстраційних рішень та анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Обухівського нотаріального округу Київської області Заставенко Анні Вікторівні та реєстратору Узинської міської ради Юр`євій О.О.. Позивач у своїй скарзі зазначив по те, що факт порушення його прав підтверджується наступними документами: актами на право постійного користування землею: серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996; серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996; серії ІІ-КВ №003264 від 19.02.1996; Постановою Верховного суду України у справі №372/2164/17 від 23.01.2019 року; Постановою Верховного суду України у справі №911/4065/16 від 11.04.2018 року; Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 року у справі №911 /4065/16; Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 року у справі 911/149/17; Постановою Вищого господарського суду України від 06.09.2017 року у справі 911/149/17; Рішенням Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області позачергової XXXI сесії VII скликання № 333 від 14.11.2017 року «Про припинення права постійного користування землею Радгоспу-комбінату Обухівський (ПАТ «Обухівське»)»; Рішенням Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області позачергової XXXII сесії VIІ скликання № 339 від 30.11.2017 року «Про уточнення змісту формувань рішення XXXI сесії VII скликання від 14.11.2017 року»; Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.02.2018 у справі № 911/3543/17; Листом ПАТ «Обухівське» до Обухівського відділу ГУ Держгеокадастру у Київській області № 135 від 03.04.2019 року; Листом Обухівського відділу ГУ Держгеокадастру у Київській області № 19-10-0.32-69/102-19 від 12.04.2019 року; Листом вих. №42 від 29.03.2019 року Інституту землекористування Національної академії аграрних наук України; витягом з ЄДР щодо ПАТ "Обухівське"; ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва у справі №761/35999/19 від 16.09.2019, у справі №761/29222/20, ухвалами Київського апеляційного суду у справі №761/29222/20 від 16.12.2020, у справі №761/35999/19 від 21.12.2020, витягом з ЄДР щодо ПрАТ «Обухівське».

За результатом розгляду скарги ПРАТ «Обухівське», Міністерством юстиції України винесено наказ №3241/7 від 15.09.2021 «Про відмову в задоволені скарги» у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначений ч.5 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки скаржником не підтверджено факт порушення своїх прав у результаті прийняття оскаржуваних рішень.

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу є висновок Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 02.09.2021 про те, що скаржником не доведено факт порушення його порушення його прав внаслідок прийняття оскаржуваних рішень, оскільки скаржник був постійним користувачем земельних ділянок, однак у доданих до скарги судових рішеннях міститься інформація про те, що право на земельні ділянки виникло у фізичних осіб у зв`язку з виділенням земельних ділянок (паїв) особам як членам колективного сільськогосподарського підприємства. Отже, ПрАТ «Обухівське» власним волевиявленням прийняло рішення про розпаювання земель між фізичними особами, за спадкоємцями яких було зареєстроване відповідне право та надалі виникла можливість розпоряджатися такими земельними ділянками, а тому оскаржувані рішення права скаржника не порушують.

Вважаючи вказаний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Норми права

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (у редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин, далі по тексту Закон №1952-IV).

Частиною першою статті 2 Закону №1952-IV визначено, зокрема, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Приписами статті 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону №1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Водночас, згідно пункту 7 частини першої статті 7 Закону №1952-IV передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України здійснює Міністерство юстиції України.

Згідно статті 37 Закону №1952-IV, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду (частина перша).

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення. Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку (частина п`ята).

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю (частина шоста).

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі по тексту Порядок №1128).

Згідно пункту 2 Порядку №1128, для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1128, під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує: 1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження; 2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах; 3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора); 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Пунктом 10 Порядку №1128 встановлено, що для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

Приписами пункту 11 Порядку №1128 встановлено, що Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів: 1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел); 2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Згідно положень пунктів 12 та 13 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу. Якщо у скарзі заявлено дві або більше вимог, комісія надає правову оцінку кожній із них, яка включається до висновку комісії.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.

Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

У разі якщо за результатом розгляду скарги Міністерством юстиції України чи його територіальними органами виявлено прийняття державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів.

Отже, Міністерство юстиції України здійснює контроль у сфері державної реєстрації, у тому числі шляхом розгляду скарг на дії державних реєстраторів. При цьому у разі якщо за результатами розгляду такої скарги буде виявлено порушення порядку вчинення реєстраційних дій, то Міністерству юстиції України надано право прийняти вмотивоване рішення про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав чи Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

VI. Оцінка суду

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ПРАТ «Обухівське» було подано до Міністерства юстиції України скаргу від 11.06.2021 на рішення державного реєстратора Узинської міської ради Київської області та приватного нотаріусу Обухівського нотаріального округу Київської області Заставенко А.В., в якій заявник просив скасувати рішення та анулювати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З матеріалів скарги убачається, що реєстраційні рішення щодо яких позивачем було подано скаргу, стосуються земельних ділянок, які перебувають у користуванні позивача, що слідує з долучених до скарги позивача копії Державних актів на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003263 від 16.02.1996, серії ІІ-КВ №003262 від 13.02.1996, серії ІІ-КВ №003264 від 19.02.1996 та постанов Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №372/2164/17, від 11.04.2018 у справі №911/4065/16, від 06.09.2017 у справі №911/149/17.

Отже, будь-які реєстраційні дії щодо вказаних земельних ділянок стосуються інтересів позивача, відповідно, викладений у спірному наказі висновок про те не підтвердження факту порушення своїх прав є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Щодо твердження відповідача про те, що позивач власним волевиявленням прийняв рішення про розпаювання земель між фізичними особами, за спадкоємцями яких було зареєстроване відповідне право та надалі виникла можливість розпоряджатися такими земельними ділянками, а тому оскаржуваними рішеннями права скаржника не порушуються, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 Постанови Верховної Ради України від 13 березня 1992 року № 2200-XII «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі», роздержавлення і приватизація земель сільськогосподарських підприємств і організацій, передбачених частиною другою пункту 3 цієї постанови, провадиться починаючи з 15 травня 1992 року відповідно до проектів, які розробляються керівництвом (адміністрацією) цих підприємств і організацій за участю експертів і державних землевпорядних організацій, схвалюються трудовими колективами і затверджуються за поданням сільської (селищної) Ради районною (міською) Радою народних депутатів. Кабінету Міністрів України було визначено до 15 травня 1992 року розробити і затвердити рекомендації по складанню цих проектів. Згідно з п. 3 цієї постанови було зобов`язано Кабінет Міністрів України, Уряд Республіки Крим, обласні, Київську і Севастопольську міські Ради народних депутатів: розробити і затвердити до 1 червня 1992 року відповідно державну, республіканську, обласні (міські) програми земельної реформи на 1992 - 1995 роки; передбачити в них на кожний рік заходи щодо організаційно-правового, кадрового, наукового, матеріально-технічного забезпечення земельної реформи, розрахунки необхідних для здійснення реформи коштів і джерела їх покриття; до 15 травня 1992 року визначити перелік сільськогосподарських підприємств і організацій, землі яких підлягають передачі в колективну і приватну власність у 1992 році. Перелік господарств, землі яких передбачається передавати у власність у наступні роки, визначати не пізніш як за один місяць до початку наступного року. При цьому виходити з того, що у складі державної власності, яка не приватизується, залишаються землі, визначені у статті 4 Земельного кодексу України.

28 червня 1996 року прийнято Конституцію України положеннями статті 14 якої врегульовано, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом 3 розділу ІХ Прикінцевих положень Земельного кодексу України у редакції, що діяла на момент прийняття відповідачем Обухівською районною державною адміністрацією Київської області спірного рішення, визначалось, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Кодексом, діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Відповідно до положень пункту 8 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин сільськогосподарські підприємства, які до введення у дію цього Кодексу уклали з власниками земельних часток (паїв) договори оренди, можуть, за бажанням власників цих часток (паїв), замовити землевпорядній організації виконання землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), видачі їх власникам державних актів на право власності на землю та оплатити виконання таких робіт. Сільськогосподарське підприємство має переважне право на оренду земельних ділянок у таких громадян на строк, що був обумовлений у договорі оренди земельної частки (паю), або, за погодженням сторін, на інший строк.

Частиною другою цього пункту визначено, що члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

Згідно частини третьої вказаного пункту при обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які були передані в оренду із земель державної чи комунальної власності або які на час набрання чинності Земельним кодексом України належали цим підприємствам на праві колективної власності чи перебували у постійному користуванні, за винятком земель, що не підлягають приватизації або залишаються у державній чи комунальній власності відповідно до цього Кодексу.

Стаття 25 Земельного кодексу України у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, до якого відсилає наведений пункт 8 Перехідних положень Земельного кодексу України, передбачає, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) (частина 1 ст. 25 цього Кодексу).

Також ця стаття, у вказаній редакції, визначає, що рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій (частина 2 ст. 25 цього Кодексу).

Суд наголошує, що відповідно до Державних актів на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13 лютого 1996 року, № 003263 від 13 лютого 1996 року, № 003264 від 19 лютого 1996 року, виданих Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області, Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та Обухівською міською радою Обухівського району Київської області відповідно, радгоспу-комбінату Обухівський було передано в користування 2164,6 га, 1327 га та 1687,9 га земель в межах згідно з планом користування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Так, судовими рішеннями у цивільній справі №372/3482/19 були встановлені такі обставини. 5 березня 2010 року на загальних зборах осіб, які мають право на земельну частку (пай) в процесі розпаювання та приватизації сільськогосподарських угідь ПАТ "Обухівське", було прийнято рішення про розпаювання та приватизацію земель, які перебували у постійному користуванні позивача, зокрема, визначено 839 осіб з числа працівників та пенсіонерів ПАТ "Обухівське", які мали право на земельну частку (пай) в процесі про розпаювання та приватизацію земель позивача.

Розпорядженням Обухівської районної держадміністрації Київської області від 28 березня 2012 року №385 "Про надання дозволу на розроблення проекту приватизації земель Публічного акціонерного товариства "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад" надано дозвіл на розроблення проекту приватизації земель Публічного акціонерного товариства "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні цього товариства, яке є правонаступником радгоспу-комбінату "Обухівський" на підставі статуту Публічного акціонерного товариства "Обухівське", згідно з Державними актами на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264, 003262, 003263, зареєстрованими в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 13 лютого 1996 року № 1, від 19 лютого 1996 року № 26 та від 16 лютого 1996 року № 284, відповідно, розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад Обухівського району Київської області.

Рішенням загальних зборів членів Публічного акціонерного товариства "Обухівське", які працюють у товаристві, а також пенсіонерів з їх числа від 30 листопада 2013 року було погоджено проект приватизації земель ПАТ "Обухівське" на території Нещерівської, Першотравенської сільських та Обухівської міської рад Обухівського району Київської області, що розроблений на підставі розпоряджень Обухівської РДА №385 від 28 березня 2012 року та №370 від 21 жовтня 2013 року з висновками Управління культури і туризму № 11/1655 від 30 серпня 2012, ДП "Київлісгосп" № 02-735 від 26 вересня 2012 року, Управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області № 1078 від 1 листопада 2012 року, ПАТ "Укртелеком" №01-12/281 від 8 грудня 2012 року, Української корпорації "Тваринпром" №531 від 20 вересня 2012 року, Обухівського водопровідно-каналізаційного підприємства № 236 від 08 грудня 2012 року, охоронні договори на пам`ятки культурної спадщини №12/16-04, 12/16-05, 12/16-06 від 30 серпня 2012 року, з наступними техніко-економічними показниками, визначеними проектом: всього земель ПАТ "Обухівське" згідно державних актів на право постійного користування радгоспу-комбінату "Обухівський" - 5179,5 га; землі, що на момент розроблення проекту перебували в користуванні та власності фізичних та юридичних осіб та які не були враховані при приватизації земель ПАТ "Обухівське" - 1108,91 га; землі, які були об`єктом проекту приватизації земель - 4070,59 га. (з них: сільськогосподарські угіддя (рілля, сіножаті) - 3610,27 га; під господарськими будівлями і дворами - 80,47 га; під господарськими шляхами і прогонами - 34,51 га; ліси та інші лісовкриті площі (в т.ч. полезахисні лісосмуги) - 61,83 га; землі, що використовуються для технічної інфраструктури - 53,37 га; відкритті без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом - 128,60 га; землі водного фонду - 75,01 га; кладовища - 6,87 га; землі історико-культурного призначення - 19,67 га; загальна площа земель згідно проекту, що планується до приватизації, становить 3068,73га; землі резервного фонду - 541,54 га (15%).

Також, було погоджено розміщення резервного фонду земель (згідно координат до кадастрового плану проекту приватизації земель ПАТ "Обухівське" на території Нещерівської, Першотравенської сільських та Обухівської міської рад Обухівського району Київської області), що включаються до резервного фонду, та затверджено проект приватизації земель ПАТ "Обухівське" на території Нещерівської, Першотравенської сільських та Обухівської міської рад Обухівського району Київської області (т. 1, а. с. 144-149).

ПАТ "Обухівське" листом від 28 листопада 2012 року №689, надісланим начальнику Держкомзему в Обухівському районі, просило погодити проект землеустрою щодо приватизації земель ПАТ "Обухівське", проте вказаний проект затверджено не було, проте і повернуто його ПАТ "Обухівське" також не було, оскільки вказаний проект приєднаний до кримінального провадження 0000057 в якості речового доказу.

Водночас, розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 08 грудня 2015 року № 365 "Про затвердження проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад" відповідно до статей 17, 22, 25, пункту 4 статті 186, пункту 8 Перехідних положень Земельного кодексу України, статті 49 Закону України "Про землеустрій", статті 11 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", статей 21, 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" було затверджено інший проект приватизації земель публічного акціонерного товариства "Обухівське", розташованих в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад Обухівського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 1 розпорядження), а також встановлено Управлінню Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області зберігати землевпорядну документацію з приватизації в установленому законодавством порядку (пункт 2 розпорядження).

Так, у постанові Київського апеляційного суду від 10.12.2021 у справі №372/3482/19, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15.06.2022, суд, з урахуванням положень Земельного кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), дійшов висновку про те, що постійний користувач ПРАТ «Обухівське» не замовляв технічне завдання на виконання робіт від 02.12.2013 і на затвердження Проект-2 до Обухівської районної державної адміністрації Київської області не подавав, відсутність об`єктивних доказів погодження Проекту-2 загальними зборами ПРАТ «Обухівське» у необхідній кількості учасників товариства, а також те, що затвердження Проекту-2 відбулося за клопотанням ФОП ОСОБА_34 , поданим у період дії судової заборони, здійснювати будь-які дії та приймати будь-які рішення з питань надання дозволу на розробку проекту землеустрою, затвердження або погодження будь-якої технічної документації та/або проектів землеустрою щодо земель, які знаходяться у постійному користуванні ПАТ «Обухівське» на підставі державних актів на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003262, 003262, 003264.

На цих підставах, розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області «Про затвердження проекту приватизації земель Публічного акціонерного товариства «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад» № 365 від 08 грудня 2015 року визнано недійсним.

Також у вищевказаній постанові суд наголосив на тому, що сам по собі факт можливої реєстрації права власності особи на окремі земельні ділянки, здійсненої на підставі розпорядження відповідача від 8 грудня 2015 року №365, яке підлягає визнанню недійсним, не може бути визнаний підставою для відмови у захисті порушеного права постійного землекористувача ПРАТ «Обухівське», а відтак й відмови останньому в позові, оскільки захист прав однієї особи не може відбуватись шляхом порушення охоронюваного законом права іншої.

Відтак, відповідач дійшов хибного висновку про те, що право на земельні ділянки виникло у фізичних осіб у зв`язку з виділенням земельних ділянок (паїв) особам як членам колективного сільськогосподарського підприємства та подальшою реєстрацією відповідного права на підставі власного волевиявлення позивача про розпаювання земель між фізичними особами, оскільки таке рішення має приймати безпосередньо орган місцевого самоврядування, а не землекористувач та в процесі реєстрації спірних земельних ділянок та прийнятті інших рішень, пов`язаних з вчиненням реєстраційних дій було відсутнє волевиявлення позивача як постійного користувача на їх вчинення.

Крім того, суд зазначає, що записи до Державного реєстру прав про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюються на підставі документів, що посвідчують їх виникнення (зміну, припинення) за умови відсутності у реєстрі суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Обтяження полягає у забороні розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном. Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

На підставі матеріалів справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справах №№761/35999/19 від 16.09.2019, №761/29222/20 від 08.10.2020 накладено на арешт на відповідні земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні АТ «Обухівське» () на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1 та відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ- КВ № 003264 від 19.02.1996 виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 радгоспу-комбінату Обухівський, а також земельні ділянки, що розташовані в межах земель визначених державними актами на право постійного користування землею радгоспу-комбінату «Обухівський» серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996, серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996, серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996, а саме 1194 земельні ділянки.

Також, вказаними ухвалами слідчих суддів заборонено АТ «Обухівське» (код 00857284), Центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, для інших власників та землекористувачів, фізичних та юридичних осіб, в тому числі ТОВ «Роза-Л» (код 39633783), ТОВ «Обухівське» () здійснювати відчуження та розпорядження зазначеними вище земельними ділянками.

Відтак, станом на момент прийняття державним реєстратором рішень про державну реєстрацію права власності земельних ділянок в Державному реєстрі прав та приватним нотаріусом рішень про реєстрацію права оренди земельних ділянок за кадастровими номерами №№:06:001:0052, :06:001:0053, :06:001:0062, :06:001:0064, :06:001:0065, :06:001:0072, :06:001:0073, :06:001:0075, :06:001:0081, :06:002:1203, :06:002:1205, :06:003:0022, :06:003:0025, :06:003:0027, :06:003:0029, :06:004:0041, :06:004:0043, :06:004:0045, :06:004:0046, :06:004:0050, :06:005:0008, :06:005:0021, :06:005:0022, :06:005:0025, :06:005:0026, :06:005:0033, :06:005:0034, :06:006:0018, :06:006:0021, :06:006:0024, :06:007:0019, :06:007:0024, :06:007:0026, :06:010:0094, :06:010:0098, :06:010:0099, :06:010:0101, :06:010:0106, :06:010:0109, :06:010:0110, :05:001:0105, :05:001:0106, :05:005:0017, :05:005:0019, :04:001:0032, :04:003:0024, :04:004:0024, :04:005:0019, :04:005:0021, :04:007:0043, :04:007:0057, :04:008:0004, :04:008:0046, :04:008:0055, :04:009:0030, :04:009:0033, :04:011:0032 на підставі договору оренди між орендарем ТОВ «Роза-Л» та відповідними орендодавцями, діяла заборона відчуження та розпорядження зазначеними вище земельними ділянками на підставі вищевказаних ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду м.Києва від 16.09.2019 у справі №761/35999/19, від 08.10.2020 у справі №761/29222/20.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.11.2019 у справі №755/9215/15-ц реєстрація права власності у період, коли на майно накладено арешт, не відповідає вимогам закону.

Приписами частини 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Відтак, під час дії арешту, жодних дій ні власник, ні особи, які вважають себе власниками не можуть вчиняти щодо арештованого майна, а мають право оскаржити постанову про накладення арешту у разі незгоди із нею.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з твердженням позивача про неможливість вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо земельних ділянок, на які накладено арешт суду.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.1 ст.77 КАС України).

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд вважає адміністративний позов обгрунтованим.

Відтак, суд дійшов висновку про прийняття Міністерством юстиції України оскаржуваного наказу не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, з порушенням критеріїв, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, без урахування порушеного права особи, яка звернулася з відповідною скаргою.

Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив про те, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, пункт 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, пункт 25, ECHR 2002-II).

Як установлено судом, позивач звертався зі скаргою до відповідача на реєстраційні рішення, прийняті державним реєстратором та приватним нотаріусом, в якій заявник просив їх скасувати рішення про державну реєстрацію права власності та права оренди земельних ділянок.

Втім, відповідач не здійснив розгляду скарги позивача через передчасність висновку про відсутність порушення прав позивача спірними рішеннями, що позбавило позивача належного та своєчасного захисту порушених прав.

Відтак, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, належним способом відновлення порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача розглянути по суті скаргу позивача від 11.06.2021 №115 з дотриманням вимог Порядку №1128.

VII. Висновок суду

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 23.09.2021 №3492 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору на суму 2270,00 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства юстиції України.

Керуючись статями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №3241/7 від 15.09.2021 «Про відмову в задоволенні скарги».

Зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу Приватного акціонерного товариства "Обухівське" від 11.06.2021 №115, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2021 №24100-33-21.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Обухівське» (ідентифікаційний номер 00857284; місцезнаходження: Київська область, м.Обухів, мр-н Яблуневий, 26, 08701) судові витрати у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Міністерства юстиції України (ідентифікаційний номер 00015622, м.Київ, вул.Городецького, 13).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата підписання та виготовлення повного тексту рішення - 09.08.2022