Справа № 462/2559/22
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/2559/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Кобрин С.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Леськів Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 156 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що 06 травня 2022 року адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради відносно ОСОБА_1 було винесено постанову № 18 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. Вважає оспорювану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б могли об`єктивно підтвердити вчинення нею адміністративного правопорушення. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Представник відповідача подала до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечила, зазначивши, що оспорювана постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства, просить у задоволені позову відмовити,

Позивач позов підтримала у судовому засіданні, пояснивши, що вона визнає себе винною у тому, що продала пляшку вина, проте у неї двоє дітей, яких треба годувати, а про заборону торгівлі алкогольними напоями у зв`язку з веденням воєнного часу вона нічого не знала, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, надала пояснення аналогічні доводам, викладеним у вищевказаному відзиві, просить у задоволені позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до вказаних нормативних актів Львівський міський голова Садовий А.І. виніс розпорядження від 19 березня 2022 року № 93 «Про заборону продажу (крім безалкогольного), алкогольних та слабоалкогольних напоїв, вин столових на території Львівської міської територіальної громади на період дії правового режиму воєнного стану», яким заборонив з 19 березня 2022 року і до закінчення терміну, на який було введено воєнний стан вказаних напоїв (пункт 1 вказаного розпорядження); Головному управлінню Національної поліції у Львівській області та Управління патрульної поліції у Львівській області здійснювати постійний контроль за дотриманням суб`єктами підприємницької діяльності вимог цього розпорядження (пункт 2 вказаного розпорядження).

Судом встановлено, що 06 травня 2022 року адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради відносно ОСОБА_1 було винесено постанову № 18 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Суть правопорушення за змістом оспорюваної постанови полягає у тому, що ОСОБА_1 22 березня 2022 року о 18 год 30 хв, будучи продавцем-консультантом магазину «Бір-Сет» за адресою м. Львів, вул. Виговського,5, здійснила продаж алкогольних напоїв, а саме: вина «Дамський каприз» 1 літр з вмістом алкоголю 10% у заборонений час, чим порушила вимоги п. 1 розпорядження Львівського міського голови № 93 від 19 березня 2022 року.

Вважаючи оспорювану постанову протиправною, позивач звернулася до адміністративного суду з вимогою про її скасування.

Частиною 2 статті 156 КУпАП встановлено відповідальність працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування за порушення правил торгівлі алкогольними напоями, які полягають у здійсненні торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби. Санкція вказаної частини передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею.

Відомості про вчинення адміністративного правопорушення зазначаються у складеному відповідною особою протоколі, при цьому вимоги до його змісту визначені нормами КУпАП.

Так, відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п.15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Аналіз складеного протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 697485 від 20 березня 2022 року свідчить, що у ньому зазначені всі необхідні відомості щодо вчиненого правопорушення, зокрема, про назву вина, об`єм пляшки, вміст алкоголю, а відтак є належним доказом по справі.

Також надано фотокопії, рапорт працівника поліції та письмові пояснення ОСОБА_1 .

Наведені докази є необхідними та достатніми для підтвердження операції реалізації алкогольних напоїв.

Крім того, визначальним на думку суду є письмові пояснення самої позивачки ОСОБА_1 , з яких вбачається, що вона визнала сам факт продажу вина.

Згідно з ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Відсутність у продавця інформації щодо рішення органу місцевого самоврядування про встановлення заборони продажу вин та продаж у зв`язку з цим забороненого товару не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

Наведені висновки стосуються суб`єктів господарювання та їх працівників, які безпосередньо займаються реалізацією алкогольних напоїв, оскільки в правовідносинах із покупцями вони діють від імені суб`єкта господарювання і виконують його функції по продажу товарів.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення ним факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдань, орган (посадова особа), який правомочний розглядати справу, має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Суд вважає, що доводи позивача, наведені у позові, з покликанням на те, що оспорювана постанова не містить відомостей про контрольну закупку, як на доказ реалізації алкогольної продукції, не можуть братися до уваги, оскільки наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, фотофіксацією правопорушення, протоколом, рапортом, поясненнями та розкаянням самого позивача підтверджуються обставини, які стали підставою для притягнення його до такого виду адміністративної відповідальності.

Відповідачем були надані належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також спростовані його доводи про не винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Крім цього, відповідач при винесенні оспорюваної постанови у повній мірі врахував особу ОСОБА_1 , яка має на утриманні двох малолітніх дітей, застосувавши до неї адміністративне стягнення у виді штрафу, наближеного до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 156 КУпАП.

За таких обставин, приймаючи оспорювану постанову, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд не бере до уваги доводи позивач про протиправність спірної постанови.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оспорювана постанова винесена відповідачем відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому, у задоволені позову слід відмовити.

Судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Оригінал рішення.