Справа № 560/4151/22
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4151/22
РІШЕННЯ

іменем України

08 серпня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.01.2022 №84 про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу", та зобов`язати відповідача призначити та здійснити нарахування та виплату з 26.01.2022 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.21993 в розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, врахувавши до розрахунку пенсії виплати, які зазначені в довідках від 21.01.2022 №№95-Ф, 97-Ф.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 19.07.2017 р. їй встановлено 2 групу інвалідності. Наказом №49-0 від 14.01.2022 її звільнено з посади головного спеціаліста відділу розгляду звернень управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Позивачка звернулась до відповідача з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII. Листом від 03.02.2022 відповідач повідомив про відмову у призначенні пенсії по інвалідності державного службовця, оскільки, з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII, що не передбачає призначення пенсії по інвалідності. Вважає зазначене рішення протиправним, просить позов задовольнити.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в цій адміністративний справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позов ГУ ПФУ в Хмельницькій області вказує, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI. Зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, визначене за принципом екстериторіальності, рішенням №84 від 28.01.2022 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у переведені з пенсії по інвалідності, згідно з Законом України "Про державну службу", оскільки зазначений закон не передбачає призначення даного виду пенсії. Вказує, що відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу", для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; відповідно до частини першої статті 37 Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону від 09.07.2003 №1058-VI, у тому числі стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також право на одержання пенсії державних службовців мають ті особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Вважає, що стаття 37 Закону від 16.12.1993 №3723-ХІІ визначає для відповідних осіб, зокрема, таку умову наявності права на призначення пенсії: чоловіки мають досягнути віку в 62 роки, а жінки пенсійного віку, який встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI; вказує, що цей висновок підтверджується відповідними положеннями Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі Порядок №622). Вказує, що у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII змінився порядок пенсійного забезпечення державних службовців. Вважає, що право на пенсію виникає у зв`язку з досягненням віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI, якого (віку) позивач станом на 26.01.2022 не досягла. Вказує, що відповідно до пункту 5 Порядку №622, форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики; разом із цим, Постанова правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, якою затверджені зазначені форми довідок про заробітну плату, не містить форми довідки для призначення пенсії державного службовця по інвалідності, оскільки Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII взагалі не передбачає такого виду пенсії. Вказує, що пункт 3-1 Порядку №622 встановлює, що право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку відповідні державні службовці мають тільки після звільнення з посади державної служби, тому позовна вимога про зобов`язання призначити позивачу пенсію по інвалідності державного службовця з 26.01.2022 є необґрунтованою, оскільки позивач звільнена 14.01.2022. Вважає, що підстави для скасування рішення від 28.01.2022р. № 84 відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою від 04.07.2022 року Хмельницький окружний адміністративний суд залучив до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

08.07.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшло клопотання про заміну Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на належного відповідача по даній справі - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Вказує, що за результатом розгляду заяви, за принципом екстериторіальності, саме Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, прийнято рішення №84 від 28.01.2022 про відмову в переведенні на пенсію за іншим.

Ухвалою від 13.07.2022 року Хмельницький окружний адміністративний суд замінив відповідача в адміністративній справі №560/4151/22 - Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області, на належного відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області.

04.08.2022 до Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому останнє зазначає, що рішенням від 28.01.2022 №84 правомірно відмовило позивачу в перерахунку пенсії шляхом переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, оскільки з прийняттям зазначеного закону змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців, і норми цього закону не передбачають призначення такого виду пенсії. Вказує, що постановою Правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 №1-3 не передбачено форми довідки для призначення пенсії державного службовця по інвалідності. Вважає, що підстави для визнання протиправним і скасування рішення від 28.01.2022 №84 відсутні. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити.

Ухвалою від 08.08.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у зв`язку з призначенням пенсії по інвалідності 2 групи (довідка МСЕК серії АВ №0944582 від 19.07.2017, довідка МСЕК серії 12 ААБ №872954) згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI.

Наказом №49-0 від 14.01.2022 позивачку звільнено з посади головного спеціаліста відділу розгляду звернень управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

26.01.2022 позивачка звернулась до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від

№1058-IV, на пенсію по інвалідності державного службовця згідно із Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII. До поданої заяви для розрахунку пенсії позивачка надала довідки про складові заробітної плати за займаною посадою від 21.01.2022 №95-Ф та №97-Ф.

В порядку, передбаченому постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» з 30 березня 2021, зазначену заяву розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відповідач-2).

Рішенням від 28.01.2022 р. №84 відповідач-2 відмовив позивачу у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у зв`язку із втратою позивачем права на призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ з набранням чинності з 01.05.2016 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Листом від 03.02.2022 № 2200-0304-8/11110 ГУ ПФУ в Хмельницькій області повідомило позивачці про відмову у призначенні пенсії по інвалідності державного службовця згідно рішення від 28.01.2022 №84, оскільки, з 01.05. 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII, що не передбачає призначення пенсії по інвалідності.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 вказаного Закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведенням з одного виду пенсії на інший є призначення особі, яка отримує пенсію, призначену відповідно до цього Закону, іншого виду пенсійної виплати, передбаченого частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тому, призначення особі, яка отримує пенсію, призначену на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсії на підставі іншого закону, зокрема, Закону України «Про державну службу», в розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є призначенням пенсії з інших підстав.

01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

За змістом частини 1 статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно 4 роки; для осіб 32 років і старших 5 років.

Отже, умовами для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, є наявність у цих осіб не менше 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII не встановлені жодні вікові обмеження щодо призначення відповідно до статті 37 Закону №3723-XII пенсії по інвалідності особам, які мають відповідний страховий стаж і стаж державної служби, передбачені цими нормами.

Однак, відповідно до вказаних норм для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особи, які визнані інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі та мають стаж роботи на державній службі не менше 10 років, на день набрання чинності Законом №889-VIII повинні перебувати на державній службі.

Суд встановив, що позивач визнана інвалідом ІІ групи в період перебування на державній службі у головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (довідки МСЕК серії АВ №0944582 та серії 12 ААБ №872954); станом на 01.05.2016 р. стаж її роботи на посадах, віднесених до відповідних посад державних службовців, що визначає право на пенсію відповідно до Закону №889-VIII, становить 23 роки 2 місяці 14 днів, що підтверджується оскаржуваним рішенням відповідача-2 від 28.01.2022 р. №84.

Тому, позивач має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Натомість, рішенням від 28.01.2022 р. №84 відповідач-2 відмовив позивачу у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у зв`язку із втратою позивачем права на призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ з набранням чинності з 01.05.2016 Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Тому, рішення про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший від 28.01.2022 р. №84 у зв`язку із втратою позивачем права на призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ з набранням чинності з 01.05.2016 Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII є протиправним.

За змістом частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

За призначенням пенсії позивачка звернулась 26.01.2022 року. Тому, з цієї дати відповідач зобов`язаний призначити їй пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ

За змістом частин 1 і 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду відповідач не довів правомірність спірного рішення та відсутність у позивачки права на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Окрім зазначеного, суд враховує також наступне.

Відповідно до ч. 3ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 від 13 лютого 2019 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги, суд враховує, що позивачка перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому перебуває її пенсійна справа.

Тому, суд вважає за необхідне, покласти обов`язок щодо призначення позивачці пенсії на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області .

Враховуючи наведене, позовні вимоги необхідно задовольнити.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.01.2022 року № 84 про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно довідок №95-Ф, №97-Ф від 21.01.2022 р., виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б,Запоріжжя,Запорізька область,69005 , код ЄДРПОУ - 20490012)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук