Справа № 694/944/22
Суддя: Сакун Д. І.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/944/22
провадження № 2-а/694/9/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

03.08.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Матвієнко А.А.,

розглянувши в приміщенні Звенигородського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця про проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області (, вул. Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області), поліцейського СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Шапошнікова В.Ю. (вул. Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області), заступника начальника СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Міщенка О.І. (вул.Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області) про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову заступника начальника СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Міщенка О.І. серії БАБ № 790591 від 01.06.2022 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 6800 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі. Також просить скасувати постанову поліцейського СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Шапошнікова В.Ю. серії БАБ № 790616 від 01.06.2022 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою заступника начальника СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Міщенка О.І. від 01.06.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що 01.06.2022 року о 22 год. 55 хв. він керував мопедом Suzuki Lets 2 по вул. Лазарєва в м. Звенигородка без посвідчення водія категорії А1, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР України. Постановою поліцейського СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Шапошнікова В.Ю. від 01.06.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що 01.06.2022 року о 22 год. 55 хв. по вул. Лазарєва в м. Звенигородка він керував мопедом Suzuki Lets 2, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 30.1 ПДР України. Вказані постанови позивач вважає незаконними, оскільки під час зупинки працівники поліції не роз`яснили йому причину, також не роз`яснили його права та не забезпечили участь захисника під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначає, що не вчиняв адміністративних правопорушень, а для винесення оскаржуваних постанов у працівників поліції були відсутні докази.

Відповідачам було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, однак у встановлений судом строк відзиву на позов ними не подано.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.06.2022 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 29.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

Відповідачами 02.08.2022 через канцелярію суду були надані пояснення та докази, якими вони обґрунтовуються. Разом з тим вказані докази до розгляду судом не приймаються, оскільки подані з пропуском встановленого законом строку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.06.2022 серії БАБ № 790616 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 8).

Також постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.06.2022 серії БАБ № 790591 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 9).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

За змістом ч. 1 ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, що передбачені ч. 2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 258КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративногоправопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести тіобставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свогорішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-якідані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суді, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Також, Європейський суд з прав людини у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко протии України», зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність в Україні ґрунтується на конституційних принципах, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Суд звертає увагу, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

Всупереч даним вимогам, суб`єктами владних повноважень жодного доказу, передбаченого ст. 251 КУпАП, в обґрунтування законності винесених ними постанови та накладення на позивача штрафів, передбачених санкціями ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП, не було надано та відповідно не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиними доказами вчинення позивачем адміністративних правопорушень є самі оскаржувані постанови по справах про адміністративні правопорушення, в яких зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак зазначені постанови не можуть розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваних постановах.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/1-а, де суд касаційної інстанції вказав на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов протии України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна протиУкраїни» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші протиУкраїни» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріхапротиІспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує протии адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративних правопорушень, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання дій протиправними та скасування постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до приписів частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) 20 коп. за подання адміністративного позову. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, то вказана сума підлягає стягненню з відповідачів.

Керуючись статтями 122,251,283,288 Кодексу України про адміністративні правопорушення,ст.ст.2,8,9,72-77,78,132,134,139,205,241-246,250,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця про проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області (, вул. Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області), поліцейського СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Шапошнікова В.Ю. (вул. Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області), заступника начальника СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Міщенка О.І. (вул.Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області) про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Міщенка О.І. серії БАБ № 790591 від 01.06.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 6800 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області Шапошнікова В.Ю. серії БАБ № 790616 від 01.06.2022 року по притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 6 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця про проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати за сплату судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення підписано 03.08.2022

Суддя Д.І. Сакун