Справа № 560/6194/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6194/22
РІШЕННЯ

іменем України

09 серпня 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо проведення виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії із розрахунку 70 % суми грошового забезпечення та з обмеженням її максимальним розміром з 01.12.2019 року та з 01.03.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року у справі № 560/684/22 із розрахунку 76 % суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення № 2159 від 21.12.2021 року, виданої державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" станом на 01.12.2019 року, з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та виплачувати її без обмеження максимальним розміром з 01.12.2019 року та з 01.03.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 560/684/22, здійснюючи перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2019 року, протиправно зменшив розмір перерахованої пенсії з 76 відсотків сум грошового забезпечення до 70 відсотків. Вказує, що відповідач протиправно нараховує йому пенсію з обмеженням максимальним розміром, передбаченим частиною сьомою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, оскільки, згідно з пунктом 2 резолютивної частини рішення № 7-рп/2016 Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року положення частини сьомої статті 43 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", визнані неконституційними та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

До суду надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Вказує, що позивач безпідставно посилається на рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року, оскільки з 01.01.2017 року застосовується стаття 43 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016 року. Вважає, що здійснюючи перерахунок пенсії позивача в розмірі 70 відсотків сум грошового забезпечення, а також обмеживши пенсію позивача максимальним розміром, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством, що регулює правовідносини у сфері перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 560/4830/20, що набрало законної сили, визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправною через грубе порушення статей 8, 17, 21, 22, 58 та 64 Конституції України, які є прямої дії, рішень Конституційного Суду України. Європейського суду з прав людини та правових норм міжнародних договорів і зобов`язань, до яких приєдналась Україна, під час перерахунку у 2018 році довічної пенсії; зобов`язано здійснити з 01.01.2016 новий перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 76 % грошового забезпечення відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Вказаним рішенням встановлено, що позивач з 2005 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 76 % суми грошового забезпечення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 560/684/22, що набрало законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 відповідно до довідки, виданої державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" про розмір грошового забезпечення від 21.12.2021 № 2159; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" довідки про розмір грошового забезпечення від 21.12.2021 № 2159, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявами, у яких просив здійснити перерахунок його пенсії з 01 грудня 2019 року у розмірі 76 відсотків суми грошового забезпечення та без обмеження пенсії максимальним розміром.

Листом від 29.04.2022 року № 3439-3091/М-03/8-2200/22 відповідач повідомив, що максимальний розмір пенсії з врахуванням норми статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не повинен перевищувати з 01.12.2019 - 16380,00 грн, з 01.07.2020 - 17120,00 грн, з 01.12.2020 - 17690,00 грн, 01.07.2021 року - 18540,00 грн, з 01.12.2021 - 19340,00 грн. У результаті проведеного перерахунку розмір пенсії позивача становить: з 01.12.2019 - 16380,00 грн, з 01.07.2020 - 17120,00 грн, з 01.12.2020 - 17690,00 грн, 01.07.2021 року - 18540,00 грн, з 01.12.2021 - 19340,00 грн.

Листом від 23.05.2022 року № 2200-0202-8/33329 відповідач повідомив, що на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2019 року згідно з довідкою державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Хмельницькій області» у розмірі 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо застосування під час перерахунку пенсії 70 відсотків грошового забезпечення та обмеження пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону № 2262-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон № 1166-VII), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Саме вищевказане редакція частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ була застосована відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача при проведенні перерахунку, хоча до часу проведення перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року пенсія обчислювалась, виходячи з розміру 76 відсотків грошового забезпечення.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про необхідність застосування зазначеної вище редакції частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ для визначення розміру пенсії позивача після перерахунку, з огляду на таке.

Вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі, суд зазначає, що згідно з статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи людини і громадянина, не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Роз`яснення вказаної норми наведено в рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року, зі змісту якого слідує, що принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, внесені Законом № 1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

У постанові від 03.04.2018 року у справі № 175/1665/17 Верховний Суд зазначив, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового утримання, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Аналогічні висновки також викладені у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18.

Згідно з частиною третьою статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Крім того, відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Отже, у розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позивач, отримуючи пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії.

У пункті 50 рішення у справі "Щокін проти України" Європейський суд з прав людини вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом".

Враховуючи вищевказане, суд вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 76 відсотків до 70 відсотків грошового забезпечення при проведенні перерахунку з 01 грудня 2019 року протиправними.

Тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року у розмірі 76 відсотків сум грошового забезпечення, зазначеного в довідці державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" № 2159 від 21 грудня 2021 року, з урахуванням виплачених сум.

У той же час, надаючи оцінку вимогам позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із статтею 2 Закону № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Тобто, з 20.12.2016 була відсутня частина сьома статті 43 у Законі № 2262-ХІІ.

Разом із тим, пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Тому обмеження пенсії максимальним розміром у вигляді десяти прожиткових мінімумів, застосовується до тих пенсій, що призначені після набрання чинності Законом № 3668-VI.

Позивачу пенсія відповідно до Закону № 2262-ХІІ призначена у 2005 році. Отже, дія положень про обмеження пенсії максимальним розміром не може бути застосована до позивача, оскільки пенсію йому було призначено до їх прийняття.

Оскільки відповідач протиправно обмежив розмір пенсії позивача її максимальним розміром, тому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області необхідно зобов`язати здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 76 відсотків до 70 відсотків грошового забезпечення при проведенні перерахунку з 01 грудня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 01 грудня 2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 76 відсотків суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Хмельницькій області" про розмір грошового забезпечення від 21 грудня 2021 року № 2159 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 серпня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап