Справа № 160/11544/22
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 серпня 2022 року Справа №160/11544/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., розглянувши у письмовому провадженні питання про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони "Схід" про визнання протиправним та скасування наказу, визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони "Схід", в якій просить:

- визнати неправомірним та скасувати наказ №3А "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 за період з 01.04 по 30.04 2022року" в частині невиплати додаткової винагороди 30 тис. грн. розвіднику - кулеметнику 1 розвідувального відділення розвідувального взводу ОСОБА_1 ;

- визнати неправомірною бездіяльністю командування в/ч НОМЕР_1 - відмову у реєстрації 20.05.2022року рапорту розвідника - кулеметника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу ОСОБА_1 з приводу роз`яснення причин невиплати йому додаткової винагороди за період з 01.04 по 30.04 2022року від розгляду цього рапорту по суті;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 виплатити розвіднику - кулеметнику 1 розвідувального взводу ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 01.04 по 30.04 2022року в розмірі 30 тис.грн.

Разом з позовною заявою позивач надав заяву про забезпечення доказів шляхом витребування від в/ч НОМЕР_1: копію Наказу №3А "Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в/ч НОМЕР_1 за період з 01.04 по 30.04 2022 року" в частині відносно розвідника розвідувального взводу ОСОБА_1 , Наказу від 01.06.2022 року про призначення командиром в/ч НОМЕР_1 м-ра ОСОБА_2 , Журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян (додаток 4 до Дисциплінарного статуту ) сторінок з 30.04 по 20.05.2022р. включно.

В обґрунтування заяви зазначено, що додати до позову для суду копію оскаржуваного наказу позивач облишений можливості. Крім того, позивач не може надати копію наказу від 01.06.2022 року про призначення командиром в/ч НОМЕР_1 м-ра ОСОБА_2 , оскільки вказані документи перебувають у розпорядженні відповідача і подання їх може стати згодом неможливим або утрудненим для витребування через загрозу знищення документації штабу під час ведення бойових дій (артилерійського обстрілу).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 заяву про забезпечення доказів ОСОБА_1 призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.08.2022 року о 13:00 год.

Про дату, час і місце судового засідання заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомлені належним чином шляхом направлення на адреси електронної пошти 04.08.2022 року, що підтверджується матеріалами справи.

У судове засідання 08.08.2022 заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, не з`явились, проте на підставі положень частини 3 статті 117 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за можливе провести розгляд заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву про забезпечення доказів, суд виходить із наступного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

У статті 72 КАС України надано поняття доказів, відповідно до частини 1 якої доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами частин 1-3 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч.2 ст.114 КАС України).

У статті 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування та заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Наведена правова позиція відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При цьому, частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення доказів, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, покладається саме на заявника.

При цьому, за положеннями частини 1 статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з частиною 2 вказаної статті у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звертає увагу заявника, що ототожнення ним понять «витребування доказів» та «забезпечення доказів» в даному випадку є помилковим, оскільки вирішальною підставою для забезпечення доказів є існування обставин, які б свідчили про те, що надання необхідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Наведені заявником у заяві про забезпечення доказів доводи не містять жодних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

При цьому, визначена адреса відповідача: АДРЕСА_1, станом на час розгляду даної заяви не входить до переліку міст, територіальних громад, розташованих у районах про ведення воєнних (бойових) дій, або перебувають у тимчасовій окупації.

З огляду на вищевикладене, оскільки заявником не надано до суду обґрунтованих доводів та доказів необхідності вжиття заходів забезпечення доказів суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування заходів забезпечення доказів, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 80, 114-117, 242, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони "Схід" про визнання протиправним та скасування наказу, визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

Суддя М.В. Бондар