Справа № 120/4775/22
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 серпня 2022 р. Справа № 120/4775/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0209-8/7505 від 28.01.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком.

Ухвалою від 28.06.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

15.07.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки страховий стаж позивача відповідно до записів трудової книжки та індивідуальних відомостей про застраховану особу з системи персоніфікованого обліку становить 22 роки 4 місяці 2 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком.

До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи з 25.09.1996 року по 01.07.2002 року, оскільки відсутній наказ про звільнення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року.

Відповідно до частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Водночас, дата ухвалення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці з 15.07.2022 року по 05.08.2022 року (включно).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

17.12.2021 року ОСОБА_1 із досягненням 60-річного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Однак, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0209-8/7505 від 28.01.2022 року позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю відповідного стажу.

Додатково зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 25.09.1996 року по 01.07.2002 року, оскільки відсутній наказ про звільнення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року.

Також вказали, що відповідно поданих документів страховий стаж позивача на день звернення становить 22 роки 4 місяці 2 дні.

Не погоджуючись з прийняти рішенням про відмову у призначені пенсії за віком позивач за захистом своїх прав звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-ІV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 28 років з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року.

Статтею 62 Закону України №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 25 лютого 2021 року у справі № 683/3705/16-а.

Як вже встановлено судом, позивачу не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 25.09.1996 року по 01.07.2002 року, оскільки відсутній наказ про звільнення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №57 від 29.07.1993 року.

Однак, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 16.09.1987 року, позивач у період з 24.09.1996 року по 01.07.2002 року працював водієм 1 класу у Липовецькому ДМП БМП - №9.

Також трудова книжка місить запис щодо перейменування Липовецького ДМП БМП - №9 на Відкрите акціонерне товариство "Колорит".

01.07.2002 року позивач звільнений з роботи за власним бажанням.

Таким чином, доводи відповідача, щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 25.09.1996 року по 01.07.2002 року, із таких підстав, як відсутність наказу про звільнення є безпідставними, оскільки відомості про роботу у спірний період підтверджуються відомостями із трудової книжки позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

У даному випадку слід застосувати правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 06 квітня 2022 року у справі № 607/7638/17, який полягає у наступному.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Суд наголошує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу позивача. Разом з тим, доказів які б спростовували спірний період трудової діяльності позивача відповідач не надав.

З огляду на вищевикладене суд дійшов до переконання, що період роботи з 25.09.1996 року по 01.07.2002 року підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, що у свою чергу є достатнім для призначення пенсії за віком.

Щодо способу захисту порушених прав позивача, визначеного у позові, суд зазначає наступне.

Позивачем заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №0200-0209-8/7505 від 28.01.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком.

Приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд заяви про призначення або перерахунок пенсії повинно прийматися у формі рішення (протоколу). Чинне законодавство не наділяє суб`єкта владних повноважень приймати нормативні та інші акти у формі листів, в іншому випадку такі дії кваліфікуються як протиправні дії щодо неприйняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії чи про відмову.

З матеріалів справи судом встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача листом від 28.01.2022 року №0200-0209-8/7505 повідомлено, що згідно звернення від 17.12.2021 року щодо призначення пенсії, прийнято рішення про відмову згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " у зв`язку з відсутністю відповідного стажу.

Судом з`ясовано, що відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії за віком не приймалось, а фактично вчинені дії щодо відмови позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю відповідного стажу.

Таким чином, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача в цьому випадку є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню частково.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 17.12.2021 року то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Разом з тим, пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, позивач звернувся за призначенням пенсії в межах тримісячного строку з дня досягнення пенсійного віку, а відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком 28.01.2022 року, слід дійти висновку, що відповідач повинен призначити пенсію позивачу з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 18.09.2021 року.

З огляду на викладене, суд вважає доцільним та необхідним для повного та ефективного захисту порушених прав позивача вийти за межі позовних вимог в частині дати призначення пенсії, а саме з 18.09.2021 року.

Тому, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 25.09.1996 року по 01.07.2002 року та призначити пенсію за віком, починаючи з 18.09.2021 року.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 992,40 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 661,60 грн. (2/3 задоволених вимог).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 25.09.1996 року по 01.07.2002 року та призначити пенсію за віком, починаючи з 18.09.2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 661,60 грн. (шістсот шістдесят одна гривня 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович