Справа № 400/12121/21
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 р. № 400/12121/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ", вул. Нікольська, 12, кв. 8, м. Миколаїв, 54001,

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, Державної податковаоїслужби України, Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053,

про:визнання протиправними та скасування рішень від 24.09.21 р. № 3153698/36954790, №3153699/36954790,№3153700/36954790,№ 3153701/36954790,№ 3153702/36954790, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ" (далі позивач або ТОВ "КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ") звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі-відповідач-1), Державної податкової служби України (далі-відповідач-2) з вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС України в Миколаївській області від 24.09.2021р. № № 3153698/36954790, №3153699/36954790, № 3153700/36954790, № 3153701/36954790, № 3153702/36954790 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкових накладних № 101 від 02.08.2021р.; №102 від 03.08.2021р.; №103 від 04.08.2021р.; №104 від 05.08.2021р.; № 106 від 10.08.2021р.;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні складених ТОВ «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ» () № 101 від 02.08.2021р.; №102 від 03.08.2021р.; №103 від 04.08.2021р.; №104 від 05.08.2021р.; № 106 від 10.08.2021р.;

стягнути на користь ТОВ «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ» () солідарно за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень, Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4540,00 грн., послуги адвоката у розмірі 4000,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за результатами здійснення господарських операцій, позивачем сформовано та направлено на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні. Проте, за результатами обробки, згідно отриманих квитанцій реєстрацію податкових накладних зупинено, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК. На виконання цієї пропозиції, позивач надав пояснення щодо зупинення реєстрації податкових накладних, однак відповідачем прийняті рішення про відмову в реєстрації таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вважаючи, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних винесено протиправно, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою від 06.12.2021 року суд відкрив провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 20.01.2022р.

Ухвалою від 24.12.2021р. суд залишив позов ТОВ «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ» без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків визначених судом в такій ухвалі.

Позивачем завчасно - 04.01.2022р., виправлено недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 17.01.2022р. суд призначив справу до розгляду в судовому засіданні 20.01.2022р.

В судове засідання 20.01.2022 року сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується матерілами справи.

Станом на час розгляду справи, відповідачами відзивів на позов не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В той же час, Указом Президента України №54/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/22 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Бойові дії починаючи з 24.02.2022р. ведуться на території Миколаївської області та м. Миколаєва, у зв`язку з чим Миколаївський окружний адміністративний суд працює з обмеженнями у здійсненні правосуддя.

У зв`язку з початком бойових дій, зокрема на території м. Миколаєва та Миколаївської області, суд не зміг дотриматися строків розгляду справи передбачених КАС України.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання, на підставі матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

ТОВ «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ» зареєстроване як юридична особа в установленому законом порядку за юридичною особою: 54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Нікольська, 12, кв. 8; ; види економічної діяльності згідно КВЕД: 41.20 "Будівництво житлових і нежитлових будівель", 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт».

Позивачем, на підставі Договору-заявки ТОВ «ВК «ФУНДАМЕНТ», щодо перевезення вантажу (залізобетоні вироби для будівництва), №02082021 від 02.08.2021р., були сформовані податкові накладні: № 101 від 02.08.2021р.; №102 від 03.08.2021р.; №103 від 04.08.2021р.; №104 від 05.08.2021р.; № 106 від 10.08.2021р.

02.08.2021 року за договором заявкою № 02082021 укладеного між ТОВ «ВК «ФУНДАМЕНТ» вантажним автомобілем ДАФ д.н. НОМЕР_1 , ДАФ р.н. НОМЕР_2 було здійснено:

02.08.2021р. 6 рейсів (перевезення вантажу) на загальну суму 15600,00грн. в т.ч. ПДВ 2600,00 грн.- податкова накладна №101 від 02.08.2021р.;

03.08.2021р. 6 рейсів (перевезення вантажу) на загальну суму 15600,00грн. в т.ч. ПДВ 2600,00 грн.- податкова накладна №102 від 03.08.2021р.;

04.08.2021р. 5 рейсів (перевезення вантажу) на загальну суму 13000,00грн. в т.ч. ПДВ 2166,67 грн. податкова накладна №103 від 04.08.2021р.;

05.08.2021р. попередня оплата у розмірі 59800,00 грн. в т.ч. ПДВ 9966,67 грн. податкова накладна №104 від 05.08.2021р.;

10.08.2021р. попередня оплата у розмірі 130000,00грн. в т.ч. ПДВ 21666,67 грн.- податкова накладна №106 від 10.08.2021р.

Сторонами складені та підписані належним чином відповідні акти надання послуг:

02.08.2021р Акт №105 на суму 15600,00грн. в т.ч. ПДВ 2600,00грн.;

03.08.2021р. Акт №106 на суму 15600,00грн. в т.ч. ПДВ 2600,00грн.;

04.08.2021р. Акт №108 на суму 13000,00грн. в т.ч. ПДВ 2166,67грн.;

Крім того, ТОВ «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ» складені товарно-транспортні накладні: 02.08.2021р. №ТТН2757; №ТТН2762; №ТТН2755; №ТТН2760; №ТТН2761; №ТТН2756. 33.08.2021р. №ТТН2766; №ТТН2787; №ТТН2788; №ТНН2765; №ТТН2766; №ТТН2789. 04.08.2021р. №ТТН 2819; №ТТН2820; №ТТН2818; №ТТН2821; №ТТН2822 та надані виписки по рахунку:

- Документ №3182 від 05.08.2021р. «Оплата за перевезення вантажу згідно до рахунку №33 від 02.08.2021р. на суму 104000,00грн. в т.ч. ПДВ 17333,33грн.;

- Документ №3372 та №3215 від 10.08.2021р. на суму 135700,00грн. в т.ч. ПДВ 21666,67грн.

Також позивачем надано відповідачу відповідні документи на підтвердження всіх господарських операції з контрагентом, зокрема:

- договір заявка №02082021 від 02.08.2021р. укладеного та належним чином підписаного Сторонами;

- наказ позивача за №147 від 30.10.2019р. (функції водія);

- посвідчення водія № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 ;

- повідомлення про прийняття на роботу працівника ОСОБА_2 ;

- квитанція №2 (повідомлення про прийняття на роботу працівника) про доставлення документу до ГУ ДПС Миколаївської області;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 д.н. НОМЕР_5 виданого на ім`я ОСОБА_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 д.н. НОМЕР_2 виданого на ім`я ТОВ «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ»;

- свідоцтво про реєстрацію ТХ серії НОМЕР_7 д.н. НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_8 д.н. НОМЕР_9 виданого на ім`я ОСОБА_3 ;

- договір оренди ТЗ (посвідченого нотаріально) від 22.07.2019р.

- повідомлення про обєкти оподаткування (форма №20-ОПП)

Вказані вище податкові накладні з копіями зазначениз вище документів, які необхідні для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, було подано позивачем на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (далі Відповідача) прийнято Рішення:

1) № 3153698/36954790 від 24.09.2021р. по ПН №101 від 02.08.2021р.;

2) № 3153699/36954790 від 24.09.2021р. по ПН №102 від 03.08.2021р.;

3) № 3153700/36954790 від 24.09.2021р. по ПН №103 від 04.08.2021р.;

4) № 3153701/36954790 від 24.09.2021р. по ПН №104 від 05.08.2021р.;

5) № 3153702/36954790 від 24.09.2021р. по ПН №106 від 10.08.2021р. - про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в зв`язку з: ненаданням платником податку копій первинних докіментів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських докіментів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

З вказаними рішеннями позивач не погодився та відповідно до п. 4 Наказу МФУ за №520 від 12.12.2019р. «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок № 520), позивач надав відповідачу письмові пояснення та копії документів.

За наслідками розгляду скарги відповідачем-2 були прийняти рішення:

1) №45571/36954790/2 від 06.10.2021р. (по ПН №101 від 02.08.2021р.);

2) №45518/36954790/2 від 06.10.2021р. (по ПН №102 від 03.08.2021р.);

3) № 45544/36954790/2 від 06.10.2021р.(по ПН №103 від 04.08.2021р.);

4) №45552/36954790/2 від 06.10.2021р. (по ПН №104 від 05.08.2021р.);

5) № 45558/36954790/2 від 06.102021р. (по ПН №106 від 10.08.2021р.) - про залишення скарги без задоволення та залишення рішення про відмову у реєстрації ПН без змін.

Позивач вважає, що такі рішення відповідачів є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки ТОВ «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ» виконано у повному обсязі обов`язок з надання документів, а оскаржувані рішення не містять жодних належних обґрунтувань щодо підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.

Не погоджуючись з такими рішеннямм відповідачів, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї стані та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї стані, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165 критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1.201.7.201.10 етапі 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Пунктом 6 Порядку № 1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 10 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 1165 Комісія регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/ невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 16 квітня 2019 року у справі №826/10649/17, від 28 листопада 2019 року у справі №1640/2650/18 вказав, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Виходячи з оскаржуваних рішень, судом не вбачається того, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкових накладних стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих рішень вимогам Податкового кодексу України та Порядку №1165.

Формальне зазначення надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН є лише дублюванням норми підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165.

Такі рішення податкового органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, та породжує неоднозначне їх трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Разом із тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Як свідчить зміст рішень, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних, підставою для їх прийняття слугувало те, що платником податку до контролюючого органу не надано розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів.

Як зазначалося вище, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. На думку суду, оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії.

Також суд зазначає, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, за умови що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі (№ 140/2160/18.

Матеріалами справи доводи відповідачів про ненадання позивачем необхідних первинних документів спростовуються, адже позивач визначив та надав документи, яких на його думку, достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані позивачем є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність таких рішень.

Так під час розгляду справи судом досліджено копії всіх документів наданих позивачем до справи.

На думку суду, всі первинні документи, які підтверджують господарську операцію, за якою складено спірні податкові накладні позивач надавав контролюючому органу, про що свідчать матеріали справи.

Отже, суд відхиляє доводи відповідачів про те, що прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної було неможливо з огляду на ненадання позивачем копій документів. Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідачами не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій позивача цілям та завданням його та його контрагентів статутної діяльності, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операцій були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Відтак, суд приходить до висновку, що слід зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні подані позивачем.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо вимоги позивача, що стосується витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00грн., суд зазначає таке.

Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено положеннями ч.ч.1,7 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в т.ч. чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката дійсно підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, пропорційно до розміру задоволених вимог, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, кількість витраченого адвокатом часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд наголошує, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Тобто, зазначені витрати, насамперед, мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність же документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу є окремою підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16 та, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17.09.2019р. у справі №810/3806/18.

Так, на обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі 4000,00грн., представником позивача було надано суду лише договір про надання юридичних послуг від 10.11.2021р., укладений між адвокатом Гриненко І.І. та ТОВ «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ», а також акт прийому-передачі виконаних робіт від 10.11.2021р., копію прибуткового касового ордеру від 10.11.2021р. на суму 1000,00грн. та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 10.11.2021р. на суму 1000,00грн.

Відповідно до розділу 5 пунктів 5.2, 5.3 Договору про надання юридичних послуг від 10.11.2021р. перелік та вартість послуг зазначених в Акті виконаних робіт від 10.11.2021р. становить 8000,00грн. Предоплата у розмірі 1000,00грн. перераховується замовником на картковий рахунок виконавця в день підписання договору про надання юридичних послуг, а залишок в розмірі 7000,00грн. сплачується не пізніше 30 календарних днів від дня підписання такого договору.

Станом на час розгляду справи інших доказів понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу адвоката до справи не надано.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявний документ, а саме копія прибуткового касового ордеру від 10.11.2021р. на суму лише 1000,00грн. та квитанція до прибуткового касового ордеру від 10.11.2021р. на суму також 1000,00 грн. Проте, відсутній документ, що свідчить про фактичну сплату Товариством гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (касові чеки, платіжне доручення з відміткою банку або ж інший банківський документ). Відсутність же належних доказів реального понесення витрат на правову допомогу в загальному розмірі 4000,00грн. та зарахування таких на корить представника позивача, у силу вищенаведених положень ст.139 КАС України, є підставою для відмови у стягненні з відповідачів на користь позивача суми витрат на професійну правничу допомогу.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26.02.2015 р. у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 р. у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 р. у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд застосовує ч. 5 ст. 134 КАС України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст. 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи конкретні обставини справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 4000,00 грн. є надмірною та непідтвердженою відповідними доказами з боку позивача.

Проте, з урахуванням принципу справедливості і складності справи, обсяг опрацьованого матеріалу, вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ" (вул. Нікольська, 12, кв. 8, м. Миколаїв, 54001, ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) , Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС України в Миколаївській області від 24.09.2021р. № № 3153698/36954790, №3153699/36954790, № 3153700/36954790, № 3153701/36954790, № 3153702/36954790 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкових накладних № 101 від 02.08.2021р.; №102 від 03.08.2021р.; №103 від 04.08.2021р.; №104 від 05.08.2021р.; № 106 від 10.08.2021р.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України (код ЄДРПОУ ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні складених Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ» () № 101 від 02.08.2021р.; №102 від 03.08.2021р.; №103 від 04.08.2021р.; №104 від 05.08.2021р.; № 106 від 10.08.2021р.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ" (вул. Нікольська, 12, кв. 8, м. Миколаїв, 54001., ) судовий збір в розмірі 1135,00грн., сплачений платіжним дорученням № 3442 від 11.11.2021р.; судовий збір в розмірі 1135,00грн.; сплачений платіжним дорученням від 11.11.2021р. №3441; судовий збір в розмірі 3405,00грн., сплачений платіжним дорученням від 28.12.2021р. №3522.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ» (вул. Нікольська, 12, кв. 8, м. Миколаїв, 54001, ) судовий збір в розмірі 1135,00грн., сплачений платіжним дорученням № 3442 від 11.11.2021р.; судовий збір в розмірі 1135,00грн.; сплачений платіжним дорученням від 11.11.2021р. №3441; судовий збір в розмірі 3405,00грн., сплачений платіжним дорученням від 28.12.2021р. №3522.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ» (вул. Нікольська, 12, кв. 8, м. Миколаїв, 54001, ) витрати на професійну правову допомогу в розмірі 500,00грн.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬБУДПРОЕКТ» (вул. Нікольська, 12, кв. 8, м. Миколаїв, 54001, ) витрати на професійну правову допомогу в розмірі 500,00грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов