Справа № 160/5303/22
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 серпня 2022 року Справа № 160/5303/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язані із зменшенням з 01 лютого 2022 року розміру призначеної ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсії за віком шляхом застосування величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1% замість 1, 35%, внаслідок якого розмір призначеної пенсії було зменшено з 12524,38 грн. до 10187,32грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 лютого 2022 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язану з нездійсненням з 01 січня 2020 року щорічного перерахунку призначеної ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсії за віком для забезпечення її індексації, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 січня 2020 року щорічний перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсії за віком за 2020 та 2021 роки для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позову шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду, а також доказів на підтвердження поважності цих причин, щодо частини позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язаної з нездійсненням з 01 січня 2020 року щорічного перерахунку, призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком для забезпечення її індексації, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%; та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 січня 2020 року щорічний перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком за 2020 та 2021 роки для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%.

26.07.2022 року до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду відповідно до якої позивач просить поновити пропущений ним строк для звернення до адміністративного суду, посилаючись на те, позивач дізнався про необґрунтовану відмову відповідача у здійсненні, починаючи з 01 січня 2020 року, щорічного перерахунку пенсії для забезпечення її індексації, за 2020 та 2021 року, отримавши лист Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 24.01.2022 року, тому вважає, що строк звернення до суду ним не пропущено.

Згідно з п.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

З урахуванням того, що з 18.07.2022р. по 05.08.2022р., включно, суддя Турова О.М. перебувала у щорічній відпустці, питання про відкриття провадження у справі розглянуто та постановлено відповідну ухвалу - першого робочого дня.

Дослідивши матеріали справи та заявлене позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, а також проаналізувавши зміст норм процесуального права, що регулюють це питання, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому ч.6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

При цьому, суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Водночас, вжиття конструкції "повинен був дізнатись" в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу, що Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18, від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах.

У постанові від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19 суд Касаційної інстанції дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Крім того, Судова палата звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Наведені нормі кореспондують приписи ч.6 ст.161 КАС України, якою визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас, ч.1 ст.121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, з урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Як слідує з позовної заяви, позивач, зокрема, просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язану з нездійсненням йому з 01 січня 2020 року щорічного перерахунку призначеної пенсії за віком для забезпечення її індексації, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%; та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 січня 2020 року щорічний перерахунок та виплату призначеної йому, пенсії за віком за 2020 та 2021 роки для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%, водночас, з цим позовом ОСОБА_1 звернувся до суду лише 11.04.2022р., що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції Дніпропетровського окружного адміністративного суду, тобто із порушенням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст.122 КАС України, позаяк, зважаючи на те, що, як зазначалося вище, пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий позивачеві, який її отримує щомісячно, отже, вже у січні 2020 року та у січні 2021 року позивач міг та повинен був дізнатися про бездіяльність відповідача щодо нездійснення з січня 2020 року та з січня 2021 року перерахунку його пенсії для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%. Таким чином, звернувшись з позовними вимогами щодо такої бездіяльності відповідача лише у квітні 2022 року позивач здійснив це зі значним пропуском строку звернення.

При цьому, отримання позивачем листа від Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 24.01.2022 року у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата (24.01.2022р.) не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, позаяк, у даному випадку позивач без зволікань та протягом розумного строку (у 2020-2021р.р.) не вчиняв активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку тощо.

Отже, доводи позивача в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, зазначені в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовними вимогами в частині щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язаної з нездійсненням з 01 січня 2020 року щорічного перерахунку, призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком для забезпечення її індексації, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%; та щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 січня 2020 року щорічний перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком за 2020 та 2021 роки для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%, суд вважає безпідставними та такими, що не підтверджують поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цими позовними вимогами.

Таким чином, наведені позивачем обставини не можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску строку звернення до суду.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, що зумовили несвоєчасне звернення до суду із позовними вимогами в частині, що стосується позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язаної з нездійсненням з 01 січня 2020 року щорічного перерахунку, призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком для забезпечення її індексації, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%; та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 січня 2020 року щорічний перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком за 2020 та 2021 роки для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%, а тому не визнає поважними підстави для поновлення строку звернення до суду з даними позовними вимогами та відмовляє у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з такими позовними вимогами.

В силу частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язаної з нездійсненням з 01 січня 2020 року щорічного перерахунку, призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком для забезпечення її індексації, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%; та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 січня 2020 року щорічний перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком за 2020 та 2021 роки для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%, слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пов`язаної з нездійсненням з 01 січня 2020 року щорічного перерахунку, призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком для забезпечення її індексації, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35%; та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 січня 2020 року щорічний перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком за 2020 та 2021 роки для забезпечення її індексації, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, із застосуванням величини оцінки одного року трудового стажу у розмірі 1,35% - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова