Справа № 120/2270/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

03 серпня 2022 р. Справа № 120/2270/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши письмово заяву представника Бурея М.С. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Вихристюк Марини Андріївни; Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Вихристюк Марини Андріївни; Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 29.06.2022 задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 в адміністративній справі №120/2270/19-а. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2019 в адміністративній справі № 120/2270/19-а скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" відмовлено.

04.07.2022 на адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі, шляхом стягнення понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн.

Ухвалою від 11.07.2022 призначено заяву представника Бурея М.С. про ухвалення додаткового судового рішення у справі в судовому засіданні на 20.07.2022 о 13:00 год. Установлено сторонам строк до 19.07.2022 для подання до суду заперечень/пояснень на заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі.

19.07.2022 та 01.08.2022 на адресу суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі без її участі. Також повідомила що підтримує заяву про ухвалення додаткового судового рішення в повному обсязі та просить її задовольнити.

У судове засідання призначене на 20.07.2022 учасники справи не з`явилися, про дату час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, про що свідчать розписки та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

Порядок розподілу судових витрат встановлений статтею 139 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, правила розподілу судових витрат відрізняються залежно від суб`єктного складу осіб, які беруть участь у справі. При цьому, положеннями ст. 139 КАС України не передбачено стягнення в порядку розподілу судових витрат сплаченого суб`єктом владних повноважень судового збору у справі.

Порядок відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, врегульовано ч. 11 ст. 139 КАС України, згідно якої судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа, та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Подібна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 821/410/17, від 22.01.2020 у справі № 808/2832/17, від 29.06.2022 у справі № 640/24854/19 та постановах від 27 травня 2021 року у справі № 480/6187/20, від 19 жовтня 2021 року у справі № 520/13581/2020, від 09.06.2022 у справі № 120/832/21-а.

У справі, що розглядалася, заявник ОСОБА_1 брав участь у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступав у справі на стороні відповідача.

Таким чином, судові витрати, понесені ОСОБА_1 , відшкодовуються у тому ж порядку, у якому відшкодовувались би судові витрати відповідача, тобто в порядку частини 10 статті 139 КАС України, положення якої передбачають відшкодування відповідачу - суб`єкту владних повноважень документально підтверджених витрат, пов`язаних лише із залученням свідків та проведенням судових експертиз, та не встановлюють стягнення в порядку розподілу судових витрат на правничу допомогу і додаткових судових витрат, пов`язаних з прибуттям представників до приміщення суду, нотаріальних послуг, судового збору за отримання технічних записів судових засідань, послуг з перекладу, сплачених суб`єктом владних повноважень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалах від 01.02.2022 у справі № 320/6751/18, від 29.06.2022 у справі № 640/24854/19, від 26.07.2022 у справі № 160/18855/21.

Вищевказане свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про відшкодування судових витрат, понесених третьою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 132, 139, 143, 252, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника третьої особи Бурея Максима Степановича про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна