Справа № 460/10080/22
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2022 року м. Рівне №460/10080/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач) в якому просять суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, солдата ОСОБА_3 , викладене у пункті 3 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 138 від 09 вересня 2021 року; 2) зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, солдата ОСОБА_3 , передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що під час проходження військової служби загинув солдат за контрактом ОСОБА_3 . 14.04.2021 вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_3 . В той же час, 19.03.2020 Регіональною військово-лікарською комісією, протоколом № 105 визнано, що травми, які стали причиною смерті ОСОБА_3 пов`язані з прохолодженням військової служби. Позивачі звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявами про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до яких були долучені усі необхідні документи. Однак, відповідач протоколом засідання комісії відмовив у призначенні такої допомоги з тих підстав, що смерть ОСОБА_3 наступила у зв`язку із вчиненням ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Таке рішення позивачі уважають протиправним, в зв`язку із чим звернулися з даним позовом до суду. Просять позов задовольнити повністю.

Відповідач відзив на позов не подав, копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав через кабінет Електронного суду 23.06.2022.

Позовна заява надійшла до суду 07.04.2022.

Ухвалою суду від 18.04.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 02.06.2022 продовжений процесуальний строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 22.06.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками загиблого ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.06.1999.

Із витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 105 від 19.03.2020 вбачається, що ОСОБА_3 , 1999 року народження на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , був солдатом військової служби за контрактом, проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4.

Згідно вказаного витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 105 від 19.03.2020, ОСОБА_3 отримав травму «Набряк головного мозку. Крововилив під тверду оболонку зі стисненням головного мозку. Закрита черепно-мозкова травма. Ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір невизначений». Внаслідок отриманої травми ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Травма і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.04.2021 у справі № 565/1495/19, залишеним без змін ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21.09.2021, визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_3 .

Позивачі звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявами про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до яких були долучені усі необхідні документи.

Протоколом № 138 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 09.09.2021, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги внаслідок отримання 13.06.2019 травми, пов`язаної з проходженням військової служби солдата ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2), оскільки причиною смерті є травма, отримана під час бійки в позаслужбовий час у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.04.2021 у справі № 565/1495/19.

Як зазначено у згаданому протоколі, виходячи з даних, зазначених у згаданому вироку суду, ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння вчиняв агресивні дії, які призвели до конфлікту, який неодноразово розбороняли, але він відновлювався. Згідно зі ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивачі звернулися з цим позовом до суду.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд враховує наступне.

Статтею 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2232-XII) передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-XII.

Закон № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти (пункт 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-ХІІ).

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками загиблого ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.06.1999.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно із положеннями пункту 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

За змістом пункту а) частини першої статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Відповідно до частини 6 статті 16-3 вищезазначеного Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно із частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком № 975, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 25.12.2013.

Підпунктом першим пункту 4 Порядку № 975 також передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Згідно статті 16-4 Закону № 2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Аналогічні положення містяться в пункті 19 Порядку № 975.

Дослідивши витяг з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 105 від 19.03.2020, судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав травму «Набряк головного мозку. Крововилив під тверду оболонку зі стисненням головного мозку. Закрита черепно-мозкова травма. Ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір невизначений». Внаслідок отриманої травми ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Травма і причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

Згідно із інформацією, зазначеною у висновку судово-медичного експерта № 580/2019 від 18.07.2019, смерть ОСОБА_3 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, крововиливами під тверду та м`яку оболонки із набряком та зі стисненням головного мозку, комперсійно-дислокаційний синдром, вторинні ішемічні зміни головного мозку. Дана закрита черепно-мозкова травма утворилася від дії тупих твердих предметів.

Відповідно до відомостей, зазначених у довідці про причину смерті № 580/2019 від 14.06.2019, причиною смерті ОСОБА_3 стало ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір невизначений.

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.04.2021 у справі № 565/1495/19, залишеним без змін ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21.09.2021 встановлено, що 04 травня 2019 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_3 - у будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого побутового конфлікту із останнім, з метою вирішення конфлікту на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, умисно наніс кулаком лівої руки близько 4-ох ударів у голову ОСОБА_3 та в подальшому, бачачи наслідки нанесених ударів у виді крові на обличчі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 умисно наніс кулаком лівої руки ще близько 6-ти ударів у голову ОСОБА_3 , спричинивши таким чином ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, крововиливами під тверду (в ділянці лівої півкулі) та м`яку (ліва скронева та ліва потиличні долі) оболонки головного мозку, які, у свою чергу, спричинили набряк та стискання головного мозку, компресійно - дислокаційний синдром, вторинні ішемічні зміни головного мозку, і які, згідно висновку експерта № 580/2019 від 18 липня 2019 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення, та призвели до настання, 13 червня 2019 року , смерті останнього.

Наведеними вище доказами підтверджується, що смерть ОСОБА_3 , перебуває у прямому причинному зв`язку з отриманою травмою, яку навмисно нанесено ОСОБА_4 .

Враховуючи зазначені вище докази, суд дійшов висновку, що смерть загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 настала в період проходження військової служби внаслідок одержання травми, заподіяної іншою особою ( ОСОБА_4 ).

В той же час, проаналізувавши зміст статті 16-4 Закону № 2011-XII, суд зауважує, що допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.

Матеріли даної адміністративної справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення безпосередньо ОСОБА_3 кримінального злочину або адміністративного правопорушення та/або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали своїм наслідком його загибель.

Крім того, як наведено вище, саме завдання травми голови ОСОБА_3 ОСОБА_4 перебуває у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_3 . Цей факт підтверджений вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.04.2021 у справі № 565/1495/19, залишеним без змін ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21.09.2021.

Отже, ОСОБА_3 помер внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , а не в результаті вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали своїм наслідком його смерть.

За наведених вище обставин, суд уважає, що рішення про відмову відповідача у призначені та виплаті членам сім`ї загиблого військовослужбовця одноразової грошової допомоги є протиправним та належить до скасування, а позовні вимоги позивачів до задоволення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки факт наявності у позивачів порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України суд стягує на користь позивачів понесені ними судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40грн кожному зокрема, за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у призначенні одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України солдата ОСОБА_3 , викладене у пункті 3 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 138 від 09 вересня 2021 року.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України солдата ОСОБА_3 , передбачену статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому здійснюватиметься виплата.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства оборони України судовий збір в розмірі 992,40грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні, 40коп).

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства оборони України судовий збір в розмірі 992,40грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні, 40коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Міністерство оборони України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168, ЄДРПОУ/РНОКПП 00034022)

Повний текст рішення складений 05 серпня 2022 року

Суддя Т.О. Комшелюк