Справа № 380/5381/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 380/5381/21 пров. № А/857/15867/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Гулкевич І.З.,

справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому, просила: визнати протиправним та скасувати рішення відділу з обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №689 від 30.12.2020 про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 06.04.1992 по 14.03.1994 в Ходовицькому склозаводі СВО Райдуга який був перейменований у ЗАТ Гута, а також періоди роботи з 15.03.1994 по 14.01.1996 та з 04.07.2000 по 30.09.2000 в ЗАТ Гута обробником скловиробів; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дня звернення до за призначенням пенсії та провести відповідні виплати.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення №689 відділу з питань призначення та перерахунків пенсії №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України від 30.12.2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 06.04.1992 по 14.03.1994 в Ходовицькому склозаводі СВО Райдуга який був перейменований у ЗАТ Гута, а також періоди роботи з 15.03.1994 по 14.01.1996 та з 04.07.2000 по 30.09.2000 обробником скловиробів; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону Україну Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дня звернення нею за призначенням пенсії та провести відповідні виплати.

Рішення мотивоване тим, що у спірні періоди на ЗАТ Гута професія обробник видувних виробів, яка є у Списку №1, називалася відробник скловиробів чи відробник видувних виробів. Оскільки пільговий стаж позивача підтверджується її трудовою книжкою, прийняте відповідачем рішення №689 від 30.12.2020 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не відповідає критеріям законності рішення суб`єкта владних повноважень, наведеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи можливе лише у разі надання підприємством відповідної довідки, оскільки тільки підприємство на підставі первинних документів визначає умови і характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, найменування списків або їхні номери, куди включається цей період роботи. Звертає увагу суду на запис №9 у трудовій книжці ОСОБА_1 - «присвоєно 4-й розряд обробника скловиробів»; підстава наказ №148-к від 06.08.1992. Однак, згідно копії цього наказу, ОСОБА_1 присвоєно кваліфікцію виробника скловиробів 4-го розряду. Тобто, запис у трудовій книжці позивача не відповідає первинному документу, на підставі якого внесено цей запис. Отже, сам факт невідповідості запису у трудовій книжці первинному документу, на підставі якого він зроблений, є підставою для відмови у зарахуванні цього періоду роботи, адже професія «відробник скловиробів» не передбачена списками, які затверджені постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1944 №162. Враховуючи розбіжності щодо найменування посади «відробник скловиробів» та «обробник», а також те, що періоди роботи з 06.04.1992 по 05.08.1992 та з 06.08.1992 по 30.09.2000 потребують додаткового підтвердження, підстав для призначення пенсії ОСОБА_1 немає у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №1.

В зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 21.12.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до відділу з питань призначення та перерахунку пенсій №4 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою та доданими до неї документами про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом із заявою про призначення пенсії за Списком №1 позивач подала такі документи: копію паспорта та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; трудову книжку та копію; копію диплому про навчання № НОМЕР_1 від 14.05.1991; копії свідоцтва про народження дітей; копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.12.2019 №24971864; копію ухвали господарського суду Львівської області від 29.05.2007 про ліквідацію ЗАТ Гута; копію особової карточки форми Т-2; копію наказу Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці з переліком робочих місць, професій та посад від 09.03.1995 №12; копію висновку №629 про результати експертизи якості робочих місць за умовами праці у ЗАТ Гута; копії наказів на прийняття, присвоєння кваліфікації, надання відпусток, звільнення за 1991 - 2000рр.; довідка про заробітну плату №81 від 15.03.2019; пільгові довідки від 23.05.2014 №№, 20 видані ТзОВ Гута; копію наказу про атестацію робочих місць з переліком робочих місць від 29.03.2005 №17А по ТзОВ Гута; копію висновку №1032 експертизи якості проведення атестації робочих місць ТзОВ Гута від 26.07.2005 №14/07-588; копія статуту ЗАТ Гута.

30.12.2020 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії по Списку №1. Зазначено, що відповідно до ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно з первинними документами та актом перевірки ОСОБА_1 працювала обробником скловиробів в ЗАТ Гута з 06.04.1992 по 30.09.2000. Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджено Список №1, Розділом XV Скляне і фарфоро-фаянсове виробництва, позицією 1150101а-16348 передбачені обробники видувних виробів. Відробники скловиробів даними Списками - не передбачені.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон -1058-ІV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005; зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383), затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно із п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Отже, враховуючи вимоги вказаних норм, для призначення пенсії позивачу згідно зі статтею 114 Закону № 1058-IV необхідними є досягнення певного віку, наявність загального стажу роботи та наявність стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відмови відповідачем позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону № 1058-IV була відсутність спеціального стажу.

Тобто, спірним у цій справі є наявність у позивача стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, оскільки наявність віку та наявність загального стажу роботи відповідачем не заперечується.

Як слідує із записів трудової книжки ОСОБА_1 :

- 17.08.1991 ОСОБА_1 прийнята на роботу на Ходовицький склозавод СВО «Райдуга» у цех виробітку учнем відробника;

06.04.1992 на підставі рішення кваліфікаційної комісії присвоєна кваліфікація відробник скловиробів 3 розряду;

06.08.1992- присвоєно 4-й розряд обробника скловиробів;

15.03.1994 в зв`язку із реорганізацією Ходовицький склозавод переіменовано ЗАТ «Гута»;

30.09.2000 звільнена з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України;

01.10.2000 - прийнята на роботу обробником видувних виробів 5-го розряду у ТзОВ «Гута»;

18.02.2004 присвоєна кваліфікація обробник скловиробів 5 розряду;

21.11.2006 - звільнена з роботи відповідно до п.1 ст.36 КзпП України за угодою сторін.

Суд зазначає, що в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінетом Міністрів України від 26 січня 1991 р. № 10, та в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. N 162, посада «відробник скловиробів» не міститься. Натомість вказані Списки №1 містять серед робітничих професій скляного та фарфорового виробництва посаду «Отдельщики выдувных изделий».

Так, в матеріалах справи міститься наказ по ЗАТ «Гута» від 09.03.1995 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці», згідно з яким затверджено по підприємству перелік місць, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням, серед яких містяться посада «видувальник скловиробів», «відробник видувних виробів»

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки станом на час прийняття позивача на роботу в Ходовицький склозавод СВО «Райдуга» Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 Про затвердження Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення була викладена російською мовою, тому існує ймовірність того, що у 1993, 1995 роках при складанні документів на ЗАТ Гута, зокрема, в частині тих, що стосуються позивача, непрофесійний переклад зазначеної вище назви професії з російської на українську мову спричинив виникнення спору щодо ідентичності однієї і тієї ж професії.

Також, суд вважає за необхідне з приводу цього зазначити, що назви професій, а саме «видувальник скловиробів», «відробник видувних виробів», «відробник скловиробів», зазначені в трудовій книжці, наказах підприємств, довідках, можуть відрізнятися від назв, передбачених законодавчими актами України, при цьому суть виконуваної роботи не змінюється і наявний однаковий вплив всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників цієї професії в процесі трудової діяльності.

Трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про її зайнятість за робітничою професією, яка дає право на призначення пільгової пенсії. Записи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

При цьому, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо заповнення такої. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 (справа №687/975/17), від 23.04.2019 (справа №593/1452/16-а).

При цьому, твердження відповідача про неможливість підтвердження пільгового ха-рактеру праці позивача за спірні періоди з огляду на ненадання додаткових документів, є безпідставними, оскільки право особи на соціальний захист не може ставитись в залежність від існування конкретного документу. При цьому, збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, відповідно, на нього не повинна покладатись відповідальність за їх відсутність.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, відмова у зарахуванні стажу з єдиної підстави такої, як розбіжність щодо найменування посади, та як наслідок необхідність додаткового підтвердження пільгового характеру роботи за спірні періоди, є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар.

При цьому згідно з архівною довідкою архівного відділу Стрийської районної державної адміністрації від 15.03.2019 №82 документів про переведення ОСОБА_1 на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем за період з 1991 до 2000 року у наказах Ходовицького склозаводу (ЗАТ «Гута») немає.

Згідно з особовою карточкою форми Т2 ОСОБА_1 перебувала по догляду за дитиною до 3-річного віку з 15.01.1996 року по 03.07.2000 років.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність та необгрунтованість дій відповідача щодо незарахування періодів роботи з 06.04.1992 по 14.03.1994 в Ходовицькому склозаводі СВО Райдуга, який був перейменований у ЗАТ Гута, а також періодів роботи з 15.03.1994 по 14.01.1996 та з 04.07.2000 по 30.09.2000 у ЗАТ Гута до спеціального стажу позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

За таких обставин, оскільки пільговий стаж роботи позивача станом на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах становив понад необхідних 7 років та 6 місяців та був достатнім для її призначення, вказане свідчить про неправомірність відмови відповідача в призначенні позивачу пільгової пенсії та наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону Україну Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дня її звернення за призначенням пенсії та провести відповідні виплати.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі №380/5381/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 09.08.2022.