Справа № 600/7278/21-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/7278/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецький області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 01.11.2004 р. до 31.05.2008 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецький області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 01.11.2004 р. до 31.05.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період здійснення підприємницької діяльності з 01.11.2003 р. по 31.05.2008 р., у зв`язку із чим безпідставно відмовив у призначенні пенсії за віком. З вказаних підстав позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у відзиві на позов зазначає, що при опрацюванні наданих позивачем документів для призначення пенсії за віком, пенсійним органом встановлено відсутність у позивача необхідного стажу для її призначення, який повинен становити не менше 28 років, в той час як страховий стаж позивача становить лише 23 роки 6 місяців 25 днів. Крім того, відповідач вказав, що за період здійснення позивачем підприємницької діяльності за період з 2003 по 2007 роки та за 2009 р., в системі персоніфікованого обліку відсутні відомості за формою «Індані-СПД» про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 . З вказаних підстав відповідач вказав про відсутність обставин для задоволення позовних вимог.

Рух справи у суді

Cудом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

09.06.2021 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. (а.с. 27).

16.06.2021 р. відповідачем прийнято рішення №08 про відмову у призначені пенсії позивачу за віком, у зв`язку із відсутністю у нього необхідного страхового стажу 28 років. Вказано, що страховий стаж позивача становить 23 роки 06 місяців 25 днів. Про вказане рішення повідомлено позивача листом від 16.06.2021 р., який міститься в матеріалах справи. (а.с. 28-29).

Згідно розрахунку страхового стажу позивачу зараховано наступні періоди трудової діяльності: 01.01.1976 р. - 31.12.1976 р.; 01.01.1977 р. - 31.12.1977 р.; 01.01.1978 р. - 31.12.1978 р.; 18.11.1979 р. - 20.11.1981 р.; 08.04.1982 р. - 01.06.1982 р.; 05.10.1982 р. - 23.10.2002 р.; 28.11.2003 р. - 31.12.2003 р. (а.с. 30).

Матеріали справи містять лист Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 12.08.2021 р., в якому міститься інформація про те, що позивач перебував на обліку у податковому органі як фізична особа-підприємець з 28.11.2003 р. по 28.01.2009 р. Вказано, що адміністрування ЄСВ протягом 2003-2009 років здійснювалось Пенсійним фондом України. В додатку до вказаного листа подано інформацію про сплату позивачем податків з листопада 2003 р. по травень 2008 р. (а.с. 32).

Також матеріали справи містять лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 01.09.2021 р., в якому вказується, що за результатами співставлення інформації отриманої з Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо сплати позивачем податків з 01.11.2003 р. по 31.05.2008 р., підтверджено подання до системи персоніфікованого обліку тільки періоди з січня по травень 2008 року, що відповідає інформації податкового органу за 2008 рік. Вказано, що за період здійснення позивачем підприємницької діяльності за період з 2003 по 2007 роки та за 2009 р., в системі персоніфікованого обліку відсутні відомості за формою «Індані-СПД» про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 35).

До матеріалів справи додано повідомлення управління ПФУ в Новоселицькому районі від 26.11.2003 р. про взяття на облік фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 . (а.с. 9).

Матеріали справи містять довідку Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 24.05.2021 р. в якій містять відомості, що позивач з 28.11.2003 р. по 30.06.2008 р. здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, а саме єдиного податку. З 01.07.2008 р. по 28.01.2009 р. перебував на загальній системі оподаткування та звітності. (а.с. 12).

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 44 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5, 7,9, 10,12,15,17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно до положень ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст.24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою: ТП = Св : В, де: ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях; Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV доповнено пунктом 3-1, яким передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Також постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже законодавчо були змінені умови щодо зарахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1(далі - Порядок №22-1).

Згідно з пп.2 п. 2.1 Порядку №21-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

З огляду на вищевикладене, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу при обчисленні пенсії періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата за весь наведений період щомісячно внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

03.07.1998 Президентом України прийнято Указ "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства" №727/98 (далі Указ №727/98).

Відповідно до п. 2 зазначеного Указу №727/98 (чинного на час сплати позивачем єдиного податку) суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов`язкове соціальне страхування - 15 відсотків (у тому числі до Державного фонду сприяння зайнятості населення - 4 відсотки) для відшкодування витрат, які здійснюються відповідно до законодавства у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, а також витрат, зумовлених народженням та похованням.

Згідно із п. 6 Указу №727/98 суб`єкт малого підприємства, який сплачує єдиний податок, не є платником податків, в тому числі збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Дію Указу Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємства" припинено згідно із Законом України від 04.11.2011 №4014-VІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності", який набрав чинності з 01.01.2012.

При цьому, законодавчо визначеного обов`язку звітуватись перед органами Пенсійного фонду, як платника єдиного податку, та сплачувати його у позивача не було.

Як встановлено судом позивач з 28.11.2003 р. по 30.06.2008 р. здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, а саме єдиного податку. З 01.07.2008 р. по 28.01.2009 р. перебував на загальній системі оподаткування та звітності.

Згідно довідки Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 24.05.2021 р. та листа Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 12.08.2021 р., підтверджено сплату позивачем, як суб`єктом підприємницької діяльності, єдиного податку (спрощена система оподаткування) в рахунок сплати страхових внесків за спірний період з листопада 2003 р. по травень 2008 р., а тому зазначений період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 26 березня 2020 року у справі № 414/1864/16-а, від 26 березня 2021 року у справі №414/1221/17.

Суд вважає, що відсутність в системі персоніфікованого обліку за формою «Індані-СПД» відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за період здійснення позивачем підприємницької діяльності з 01.11.2004 р. до 31.05.2008 р., за умови сплати страхових внесків, не може бути підставою для незарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача та порушує його право на призначення пенсії за віком.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду правомірність дій щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 01.11.2004 р. до 31.05.2008 р., а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецький області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 01.11.2004 р. до 31.05.2008 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецький області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період здійснення підприємницької діяльності з 01.11.2004 р. до 31.05.2008 року.

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 908 грн, відповідно до квитанції №82746021 від 18.12.2021 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ).

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м.Чернівці, площа Центральна, 3, ).

Суддя Т.М. Брезіна