Справа № 275/1090/21
Суддя: Данилюк О. С.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/1090/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді: Данилюк О. С.,

при секретарі с/з Столярчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, інспектора РПП СПД № 1 Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області Яковчука Романа Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Брусилівського районного суду Житомирської області 20.12.2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, інспектора РПП СПД № 1 Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області Яковчука Р.С. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, за яким 19.01.2022р. було відкрито провадження та призначене судове засідання.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що 14.12.2021 року в Брусилівському РВДВС вона дізналась про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови серія ГАБІ № 353683 від 10.11.2021р. про накладення на неї адміністративного стягнення за ст. 183 КУпАП, винесеної інспектором РПП СПД № 1 Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області Яковчуком Р.С. Державним виконавцем їй було видано копію вказаної постанови. Вказала, що 10.11.2021р. вона викликала працівників поліції через сварку з чоловіком, який вигнав вночі її з будинку. Однак жодних правопорушень не вчиняла, поліцейські до неї претензій не пред`являли та ніяких постанов про вчинення адміністративного правопорушення щодо неї не складали та їй не вручали. З огляду на таке вважає, що постанова серія ГАБІ № 353683 від 10.11.2021р. про накладення на неї адміністративного стягнення за ст. 183 КУпАП, винесена інспектором РПП СПД № 1 Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області Яковчуком Р.С., є незаконною та підлягає скасуванню. Також просила поновити строк на оскарження вказаної постанови, який нею було пропущено з поважних причин, оскільки на її адресу рекомендованим листом вказана постанова не направлялась, та її копію вона отримала лише 14.12.2021 року у державного виконавця.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач інспектор РПП СПД № 1 Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області Яковчук Р.С. в судове засідання також не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій зазначив, що 10.11.2021р. дійсно виїжджав на виклик за місцем проживання позивачки ОСОБА_1 , яку було виявлено на подвір`ї будинку у стані алкогольного сп`яніння. При цьому чоловік та діти останньої спали у будинку. Просив суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. До заяви додав копію реєстру на відправлення кореспонденції ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 10.11.2021р. про направлення на адресу ОСОБА_1 копії постанови рекомендованим листом з повідомленням 11.11.2021р. за № 450, яке за даними сайту Укрпошта було вручено адресату особисто 15.11.2021р. (а.с. 20-21).

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто приписи ст. 289 КУпАП, як і ст. 286 КАС України пов`язують початок перебігу строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення з моментом її прийняття або з моментом її отримання, і такий строк визначено в десять днів.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з праві людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушення права на справедливий суд (рішення у справі Станков проти Болгарії від 12 липня 2007 року).

Суд в контексті спірних правовідносин вважає за доцільне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (пункт 47, заява № 3236/03) суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам перш за все належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їхня свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З позову вбачається, що про винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 10.11.2021 позивачка дізналась лише 14.12.2021 року, коли отримала копію постанови у державного виконавця. З даним позовом вона звернулась до суду 20.12.2021р., в якому просила поновити їй пропущений з поважних причин строк на оскарження зазначеної постанови саме через несвоєчасне отримання копії цієї постанови.

Разом з тим, таке твердження ОСОБА_1 спростовується поданими відповідачем доказами направлення зазначеної постанови 11.11.2021р. та її отримання позивачкою особисто 15.11.2021р. (а.с. 20-21).

Відповідно ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На думку суду, підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, на які посилається позивачка у позові, відсутні, через що суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду згідно ч. 3 ст. 123 КАС України.

Згідно частини п`ятої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається вразі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Згідно квитанції № 0.0..1 від 10.01.2022 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 354 грн. (а.с. 12).

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням того, що позивачем при поданні позовної заяви дійсно був сплачений судовий збір, а позов судом залишається без розгляду, суд приходить до висновку про необхідність повернення сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 118, 120, 121, 122, 123, 160, 161, 169, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, інспектора РПП СПД № 1 Відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області Яковчука Романа Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн., сплачений на підставі квитанції № 0.0..1 від 10.01.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. С. Данилюк