Справа № 200/16346/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 року Справа№200/16346/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Стойка В.В., розглянувши в порядку загального провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що на виконання рішення суду органом пенсійного фонду розглянуто заяву про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"та відмовлено в її задоволенні з огляду на недостатність пільгового стажу, а саме: відповідачем не було зараховано до пільгового стажу період проходження позивачем військової служби за контрактом з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2020 року та з 24 лютого 2020 року по 19 лютого 2021 року із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Посилаючись на норми ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та положення Постанови КМУ № 393 позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 21.10.2021 року про відмову в призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 час проходження служби, протягом якого він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а саме: час проходження військової служби за контрактом з 26.04.2017 року до 19.02.2021 року відповідно до п. п."а" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці, та відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 від 19.02.2021 року призначити пенсію за віком на пільгових умовах, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та правових висновків у зразковій справі щодо застосування норм права, викладених в Рішенні Верховного Суду від 21.04. 2021 року по справі №360/3611/20.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав на безпідставність позиції ОСОБА_1 та зазначив, що спірний період не був взятий до уваги при призначенні пенсії в межах повноважень, та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.11.2021 року було відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 28.01.2022 року витребувано у ОСОБА_1 довідки або інші докази про участь в антитерористичній операції в період до 19.03.2018 року. Розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.02.2022 року закінчено підготовче провадження та призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - до розгляду по суті на 24.02.2022 року на 14 год. 10 хв.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022 в умовах воєнного стану режим роботи кожного суду визначається окремо. Рекомендовано судам за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2022 №14/І-г "Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи" запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26 лютого 2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Ураховуючи активні бойові дії на території Донецької області та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю і безпеці учасників справи, режим роботи суду встановлений наступним чином:

- прийом вхідної кореспонденції та процесуальних документів здійснюється судом в підсистемі "Електронний суд" або через офіційну електронну адресу суду;

- розгляд справ у судових засіданнях за участю сторін не здійснюється до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів та працівників апарату суду;

- у визначених законом порядку справи розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На підставі викладеного суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України, серія: НОМЕР_1 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , що видане 19 березня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Довідкою від 04.06.2018 року № 472, що видана 8 окремою автомобільною санітарною ротою Міністерства оборони України підтверджується безпосередня участь позивача в період з 06.09.2017 року по 16.12.2017 року та з 25.12.2018 року по 30.04.2018 року в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Довідкою від 10.07.2020 року № 531, що видана 8 окремою автомобільною санітарною ротою Міністерства оборони України підтверджується участь позивача в період з 30.04.2018 року по 15.08.2018 року, з 31.08.2018 року по 07.10.2018 року,з 09.10.2018 року по 29.12.2018 року, з 15.01.2019 року по 20.07.2019 року, з 04.08.2019 року по 24.12.2019 року, з 11.01.2020 року по час складання цієї довідки (10.07.2020 року) у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Довідкою від 04 лютого 2021 року № 81, що видана 8 окремою автомобільною санітарною ротою Міністерства оборони України підтверджується безпосередня участь позивача в період з 06.09.2017 року по 16.12.2017 року та з 25.12.2018 року по 30.04.2018 року в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Довідкою від 04 лютого 2021 року № 82, що видана 8 окремою автомобільною санітарною ротою Міністерства оборони України підтверджується участь позивача в період з 30.04.2018 року по 15.08.2018 року, з 31.08.2018 року по 07.10.2018 року,з 09.10.2018 року по 29.12.2018 року, з 15.01.2019 року по 20.07.2019 року, з 04.08.2019 року по 24.12.2019 року, з 11.01.2020 року по 03.08.2020 року, з 18.08.2020 року по 23.09.2020 року, з 28.09.2020 року по 07.01.2021 року, з 18.01.2021 року по час складання цієї довідки (04.02.2021 року) у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

З матеріалів справи встановлено, та сторонами не заперечується, що 19 лютого 2021 року позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою, яка була зареєстрована за № 1145, про призначення пенсії незалежно від віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23 лютого 2021 року № 1145 про відмову в призначенні пенсії, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії незалежно від віку за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу в підземних умовах - 25 років.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року по справі № 200/3655/21, яке набуло законної сили 02.09.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13; ) про скасування рішення № 1145 від 23.02.2021 року про відмову в призначенні пенсії, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити певні дії, - задоволено частково.

Скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13; ) № 1145 від 23 лютого 2021 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) від 19 лютого 2021 року № 1145 про призначення пенсії незалежно від віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині рішення, зокрема, щодо врахування під час вирішення питання про призначення пенсії ОСОБА_1 періоду проходження ним строкової військової служби з 29 жовтня 2002 року по 27 квітня 2004 року до його страхового стажу, а періодів його роботи з 24.12.2008 року по 20.07.2009 року в ТОВ "Донуглепоставка" та з 18.12.2007 року по 28.10.2008 року в ТОВ "Донбасуглепроходка", безоплатних відпусткок - 1 день - 10.2007 року; 1 день - 12.2009 року; 1 день - 04.2010 року; 3 дні - 07.2010 року; 2 дні - 08.2010 року;1 день - 12.2010 року; 2 дні - 02.2011 року; 2 дні - 11.2015 року;1 день - 10.2016 року; 4 дні - 12.2016 року; 1 день - 02.2017 року; 1 день - 03.2017 року; 1 день - 04.2017 року; простоїв - 8 днів - 07.2014 року; РВК - 1 день - 08.2016 року, а також період знаходження на навчанні в учбовому пункті без оплати по підземній тарифній ставці 11 днів у травні 2007, записи про які містяться в трудовій книжці, виданій на ім`я ОСОБА_1 та в довідках наявних в матеріалах пенсійної справи позивача, до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 19 лютого 2021 року № 1145 про призначення пенсії незалежно від віку згідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийнято рішення від 21.10.2021 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії. Зазначено, що відповідно до наданих документів та на підставі ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає - 18 років 03 місяця 01 день, у тому числі пільговий - 16 років 04 місяця 10 днів, в тому числі на провідних професіях 10 років 06 місяців 04 дні, на інших підземних роботах 05 років 10 місяців 06 днів. Зазначено, що до пільгового стажу зараховано період з 27.07.2009р. по 16.09.2011р., з 08.12.2014р. по 09.03.2017р. з 10.03.2017р. по 11.02.2021р. на ТОВ "Краснолиманська".

Як не заперечується сторонами: до пільгового стажу не було зараховано період проходження позивачем військової служби за контрактом з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2020 року та з 24 лютого 2020 року по 19 лютого 2021 року із розрахунку один місяць служби за три місяці, що і є спірним моментом даної справи.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058).

На час виникнення спірних правовідносин Закон № 1058 діяв у редакції від 01 січня 2020 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До підрозділу 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень розділу І. Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень (позиція 1.1а).

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі - Список № 202).

За наслідками аналізу норм ст. 14 Закону № 1788 (положення якої аналогічні нормам ч. 3 ст. 114 Закону № 1058) та Списку № 202, Верховний Суд в постанові від 31 жовтня 2019 року у справі № 227/1732/17 зазначив таке:

Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену статтею 14 Закону № 1788-ХІІ пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи .

Суд зазначає, що до розділу І. Підземні гірничі роботи в шахті і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Списку № 202 включені такі професії (посади): усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) .

Як вже було вказано вище, до пільгового стажу позивача зараховано період з 27.07.2009р. по 16.09.2011р., з 08.12.2014р. по 09.03.2017р., з 10.03.2017р. по 11.02.2021р. на ТОВ "Краснолиманська".

Згідно описової частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.07.2021 року по справі № 200/3655/21, яке набуло законної сили 02.09.2021, 26 квітня 2017 року позивачем укладено з Міністерством оборони України в особі командира військової частини пп В0963 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на три роки (а.с. 39-зв. бік а.с. 40). 24 лютого 2020 року позивачем укладено з Міністерством оборони України в особі начальника-Військово-медичного клінічного центру Західного регіону контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на один рік.

Відповідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закону № 2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413(далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку № 413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом № 2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими вКонституції Українита законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII "Про оборону України" (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно доЗакону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватися у потрійному розмірі.

Відповідно п. 3 Постанови № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Тобто, наведеними нормами прямо передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, які викладені у постановах від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, суд звертає увагу, що можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне пенсійне забезпечення, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу, що узгоджується з положеннями ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" якою передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі, до якої відповідно до пункту 2 цієї статті віднесено також військову службу за контрактом, зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, до якої відповідно до п. 1 ст. 2 Закону також віднесено і військову службу (постанова Верховного Суду від 03.03.2021 по справі №805/3923/18-а).

У справі, яка розглядається судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 19.03.2018 року.

Як вже було зазначено вище, Довідкою від 04 лютого 2021 року № 81, що видана 8 окремою автомобільною санітарною ротою Міністерства оборони України підтверджується безпосередня участь позивача в період з 06 вересня 2017 року по 16.12.2017 року та з 25.12.2018 року по 30.04.2018 року в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Також, довідкою від 04 лютого 2021 року № 82, що видана 8 окремою автомобільною санітарною ротою Міністерства оборони України підтверджується участь позивача в період з 30 квітня 2018 року по 15.08.2018 року, з 31.08.2018 року по 07.10.2018 року,з 09.10.2018 року по 29.12.2018 року, з 15.01.209 року по 20.07.2019 року, з 04.08.2019 року по 24.12.2019 року, з 11.01.2020 року по 03.08.2020 року, з 18.08.2020 року по 23.09.2020 року, з 28.09.2020 року по 07.01.2021 року, з 18.01.2021 року по час складання цієї довідки у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

При цьому зарахування часу проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та ООС, зараховується у трикратному розмірі незалежно від того, який вид пенсії та за яким законом вона призначається.

Такий правовий висновок у подібних правовідносинах також викладений Верховним Судом у постанові від 05 червня 2018 року в адміністративній справі № 348/347/17 та постанові від 30 липня 2019 року в адміністративній справі № 346/1454/17.

За таких обставин, на думку суду, наявні правові підстави для зарахування до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком з урахуванням положень ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці) періоди безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції з 06.09.2017 року по 16.12.2017 року, з 25.12.2018 року по 30.04.2018 року, з 30.04.2018 року по 15.08.2018 року, з 31.08.2018 року по 07.10.2018 року, з 09.10.2018 року по 29.12.2018 року, з 15.01.2019 року по 20.07.2019 року, з 04.08.2019 року по 24.12.2019 року, з 11.01.2020 року по 03.08.2020 року, з 18.08.2020 року по 23.09.2020 року, з 28.09.2020 року по 07.01.2021 року, з 18.01.2021 року по 04.02.2021 року.

З огляду на вищезазначене, не зарахування до загального трудового стажу позивача періодів його безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 06.09.2017 року по 16.12.2017 року, з 25.12.2018 року по 30.04.2018 року, з 30.04.2018 року по 15.08.2018 року, з 31.08.2018 року по 07.10.2018 року, з 09.10.2018 року по 29.12.2018 року, з 15.01.2019 року по 20.07.2019 року, з 04.08.2019 року по 24.12.2019 року, з 11.01.2020 року по 03.08.2020 року, з 18.08.2020 року по 23.09.2020 року, з 28.09.2020 року по 07.01.2021 року, з 18.01.2021 року по 04.02.2021 року з розрахунку один місяць служби як три місяці служби є протиправним.

А відтак рішення відповідача від 21.10.2021 року про відмову в призначенні позивачу пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Суд наголошує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах Пономарьов проти України, Рябих проти Росії, Нєлюбін проти Росії), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Серявін та інші проти України зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення від 21.10.2021 року про відмову в призначенні пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 час проходження служби, протягом якого він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а саме: з 06.09.2017 року по 16.12.2017 року, з 25.12.2018 року по 30.04.2018 року, з 30.04.2018 року по 15.08.2018 року, з 31.08.2018 року по 07.10.2018 року, з 09.10.2018 року по 29.12.2018 року, з 15.01.2019 року по 20.07.2019 року, з 04.08.2019 року по 24.12.2019 року, з 11.01.2020 року по 03.08.2020 року, з 18.08.2020 року по 23.09.2020 року, з 28.09.2020 року по 07.01.2021 року, з 18.01.2021 року по 04.02.2021 року відповідно до п. п."а" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці, та відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 від 19.02.2021 року призначити пенсію за віком на пільгових умовах, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та правових висновків у зразковій справі щодо застосування норм права, викладених в Рішенні Верховного Суду від 21.04. 2021 року по справі № 360/3611/20.

Також суд зазначає, що період дії контрактів, а саме: з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2020 року та з 24 лютого 2020 року по 19 лютого 2021 року, визначає період наявності у позивача обов`язків в якості військовослужбовця, на відміну від вказаних вище довідок, які свідчать про безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. Відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню виключно в періодах, визначених в довідках.

Таким чином позовні вимоги підлягають задовленню частково.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 454,00 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області від 21.10.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 час проходження служби, протягом якого він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а саме: з 06.09.2017 року по 16.12.2017 року, з 25.12.2018 року по 30.04.2018 року, з 30.04.2018 року по 15.08.2018 року, з 31.08.2018 року по 07.10.2018 року, з 09.10.2018 року по 29.12.2018 року, з 15.01.2019 року по 20.07.2019 року, з 04.08.2019 року по 24.12.2019 року, з 11.01.2020 року по 03.08.2020 року, з 18.08.2020 року по 23.09.2020 року, з 28.09.2020 року по 07.01.2021 року, з 18.01.2021 року по 04.02.2021 року відповідно до п. п."а" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці, та відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 від 19.02.2021 року призначити пенсію за віком на пільгових умовах, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та правових висновків у зразковій справі щодо застосування норм права, викладених в Рішенні Верховного Суду від 21.04. 2021 року по справі № 360/3611/20.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області суму судових витрат у розмірі 454 (чотириста п*ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка