Справа № 580/5813/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 580/5813/21

адміністративне провадження № К/990/18342/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №580/5813/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо проведення службового розслідування за фактом внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 квітня 2021 року № 00000001 відомостей про скоєння позивачем кримінального правопорушення, передбаченого частою 3 статті 368 КК України, та повідомлення йому 13 травня 2021 року про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України було призначено службове розслідування;

- визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 1047 від 13 травня 2021 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків»;

- визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 486 від 23 липня 2021 року «Про застосування до працівника УПП в Черкаській області ДПП дисциплінарного стягнення»;

- визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 754 о/с від 29 липня 2021 року «По особовому складу» про звільнення позивача зі служби в поліції;

- поновлення позивача на службі в поліції на посаді інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції;

- стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29 липня 2021 року по дату поновлення на посаді.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

В касаційній скарзі заявник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у поєднанні з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України.

Так, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не застосовано висновки Верховного Суду, викладені у постановах: від 09 лютого 2022 року у справі №160/12290/20, від 09 жовтня 2019 року у справі №812/1706/15, від 28 листопада 2019 року у справі №802/1969/17-а, від 30 вересня 2021 року у справі № 814/334/17, від 30 липня 2020 року у справі №802/1767/17-а, від 08 травня 2019 року у справі №807/196/17 щодо застосування статті 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23 січня 2020 року у справі №822/2141/16.

Верховний Суд звертає увагу, що лише вибіркове цитування уривків з постанов Верховного Суду не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбаченим частиною четвертою статті 328 КАС України.

Скаржник обмежився цитуванням пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказанням переліку справ, висновки у яких не були враховані судом апеляційної інстанції під час розгляду справи. Між тим, формальне зазначення вказаної підстави касаційного оскарження, суд відхиляє, оскільки самого лише зазначення постанов Верховного Суду недостатньо, скаржник повинен зазначити щодо застосування якої/яких норми/норм права в них викладено висновок.

Верховний Суд наголошує, що вищевказані позивачем норми є загальними нормами. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Отже, скаржник не виклав підстави касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Посилаючись на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України, скаржник вказує, що судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено зібрані у справі докази.

Проте, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, у касаційній скарзі мають бути конкретно зазначені зібрані у справі докази, які судами не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цими судами норм процесуального права.

При цьому, Суд зазначає, що таку підставу для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд, як не дослідження зібраних у справі доказів, законодавцем було передбачено лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункти 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України як на підстави касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пунктів 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі №580/5813/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич