Справа № 260/2595/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2022 року м. Ужгород№ 260/2595/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14 оф. 57, 9), яким просить: "1. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 06 липня 2022 року про відкриття виконавчого провадження № 69346079; 2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 06 липня 2022 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 69346079; 3. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 06 липня 2022 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 69346079; 4. Стягнути на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Одночасно, вказаною ухвалою було зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені копії виконавчого провадження № 69346079, для приєднання до матеріалів справи.

Вказану ухвалу відповідачеві було надсилано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 27 липня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 26).

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та витребувані судом матеріали виконавчого провадження не надав.

Статтею 159 частиною 4 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою головного державного виконавця від 06 липня 2022 року було відкрито виконавче провадження № 69346079 з виконання вказаної постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00002109 від 0608 грудня 2022 року, однак вказаний виконавчий документ пред`явлено до примусового виконання тільки 29 червня 2022 року, тобто з пропуском строку пред`явленням постанови серії ВМ № 00002109 від 08 грудня 2021 року до примусового виконання. Вважає, що протиправність постанов про відкриття виконавчого провадження прямо вказує на протиправність постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, оскільки останні не могли бути прийняті за умови додержання виконавцем вимог законодавства та повернення виконавчих документів стягувачу у зв`язку з пропуском строку їх пред`явлення до виконання.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

04 серпня 2022 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача, відповідно до якої представник просить розглянути справу без участі позивача та його представника за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 27).

Судом вживалися заходи направлення відповідачу повістки про виклик в судове засідання призначене на 04 серпня 2022 року було надсилано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 28 липня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим представник відповідача вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 26 (на звороті)).

Статтею 287 частиною 4 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно зі статтею 205 частини 2 пункту 3 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Постановою Старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченко Владислава Олеговича по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00002109 від 08 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , як особу, відповідальну за правопорушення, вчинені на транспортних засобах TOB "ВАГО", визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене статтею 1321 частиною 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн (а.с. 8).

Вказана постанова набрала законної сили 31 березня 2022 року, а строк пред`явлення постанови до виконання - до 30 квітня 2022 року.

Листом Державної служби України з безпеки на транспорті від 26 червня 2022 року № 5275/3.6/14-22 вказану постанову серії ВМ № 00002109 від 08 грудня 2021 року було повторно надіслано до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) примусового для виконання (а.с. 16).

Окрім того, вказаним листом підтверджується, що постанову серії ВМ № 00002109 від 08 грудня 2021 року було подано для примусового виконання до Ужгородського районного відділу ДВС 03 червня 2022 року, однак вказаний виконавчий документ був повернутий стягувачеві, у зв`язку з подачею не за підвідомчістю.

Постановою головного державного виконавця від 06 липня 2022 року було відкрито виконавче провадження № 69346079 з виконання вказаної постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00002109 від 08 грудня 2021 року (а.с. 9).

06 липня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було прийнято постанову у виконавчому провадженні № 69346079 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 17000 (а.с. 11).

06 липня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було прийнято постанову у виконавчому провадженні № 69346079 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 10).

Вважаючи вказані постанови відповідача протиправними позивач звернувся з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Приймаючи рішення по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Так, статтею 1 Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (далі по тексту Закон України № 1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 18 частиною 1 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями статті 18 частини 2 пункту 1 Закону України № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Отже, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті від 08 грудня 2021 року серії ВМ № 00002109, згідно із статтею 3 частиною 1 пунктом 6 Закону України №1404-VIII, є виконавчим документом.

Відповідно до статті 26 частини 1 пункту 1 Закону України № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 12 частинами 1, 2 Закону України № 1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Разом з тим, згідно з положеннями статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 291 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 3001 цього Кодексу.

Згідно із статтею 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 08 грудня 2021 року серії ВМ № 00002109 набрала законної сили 31 березня 2022 року, а строк пред`явлення постанови до виконання - до 30 квітня 2022 року (а.с. 8).

Отже, строк пред`явлення вказаної постанови до виконання за спеціальними нормами, якими врегульовано порядок набрання чинності та пред`явлення до виконання постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, сплив 30 квітня 2022 року.

Строк пред`явлення постанови від 08 грудня 2021 року серії ВМ № 00002109 не може бути пізнішим ніж 30 квітня 2022 року.

Натомість, як встановлено з матеріалів виконавчого провадження № 69346079, заяву стягувача про примусове виконання постанови від 08 грудня 2021 року серії ВМ № 00002109 стягувачем було надіслано 30 червня 2022 року, зареєстровано відповідачем 05 липня 2022 року (а.с.а.с. 12, 13, 16).

Отже, державний виконавець протиправно відкрив виконавче провадження № 69346079 оскаржуваною постановою від 06 липня 2022 року, оскільки сплив строк пред`явлення такого виконавчого документу до виконання.

Відповідно до статті 4 частини 4 пункту 2 Закону України Закону України № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Однак, у порушення наведеної норми, державним виконавцем постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті повернуто стягувачу не було, натомість прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 69346079.

Приймаючи до виконання постанову від 08 грудня 2021 року серії ВМ № 00002109 після 30 квітня 2022 року, відповідачем були порушені права позивача.

Таким чином, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 69346079 від 06 липня 2022 року, державний виконавець діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

З огляду на викладене, порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №69346079 від 06 липня 2022 року.

06 липня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було прийнято постанову у виконавчому провадженні № 69346079 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 17000 (а.с. 11).

06 липня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) було прийнято постанову у виконавчому провадженні № 69346079 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 10).

Суд вказує на наявність підстав для та скасування зазначених постанов, як таких, що винесені на виконання протиправної постанови державного виконавця постанови ВП № 69346079 від 06 липня 2022 року про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, необхідно скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору як такі, які прийняті у зв`язку з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, про скасування якої суд дійшов висновку за результатами розгляді цієї справи.

За наведених обставин, суд вважає наявними підстави для задоволення позову.

Положеннями статті 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, дослідивши вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного адміністративний позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 242-246, 287 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 14 оф. 57, 9) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 06 липня 2022 року про відкриття виконавчого провадження № 69346079.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 06 липня 2022 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 69346079.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 06 липня 2022 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 69346079.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко