Справа № 340/221/20
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 серпня 2022 року

м. Київ

справа №340/221/20

адміністративне провадження № К/990/20418/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Данилевич Н.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року у справі №340/221/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіальне управління юстиції у Кіровоградській області; Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро); Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного територіальне управління юстиції у Кіровоградській області; Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро); Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України "Про звільнення" від 23 грудня 2019 року № 4169/к; поновлено позивача на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 26 грудня 2019 року; стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 грудня 2019 року по 02 вересня 2020 року в сумі 169071,58 грн; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року рішення суду першої інстанції змінено та, з метою усунення можливих труднощів у виконанні рішення суду щодо стягнення належних позивачу за час вимушеного прогулу сум, викладено абзац четвертий резолютивної частини цього рішення у наступній редакції: "Стягнути із Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 грудня 2019 року по 02 вересня 2020 року в сумі 169071,58 грн, що визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів". В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року змінено рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 340/221/20 у резолютивній частині, виклавши пункт третій у такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з 27 грудня 2019 року». В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 340/221/20 залишено без змін.

11 січня 2022 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами.

19 квітня 2022 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року, відмовлено у задоволенні заяви про перегляд судового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами.

На зазначені ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 04 серпня 2022 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною другою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Так, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмова у відкритті провадження у справі), 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Відповідно до частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Як слідує зі змісту оскаржуваних судових рішень, судами попередніх інстанцій установлено, що в обґрунтування заяви про перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами позивач вказував, що після прийняття цього рішення підтверджено факти порушення майнових прав позивача, які виражалися у ненарахуванні та невиплаті надбавки за інтенсивність праці за листопад 2019 року. До розрахунку середньоденної заробітної плати позивача, яка була встановлена у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі №340/221/20, повинна бути додана сума надбавки за інтенсивність праці, визначена постановою Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі №340/347/20. На підставі викладеного, позивач уважає, що довідка від 13 серпня 2020 року №209/01-41/735, дані якої використано судом під час розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу у справі №340/221/20, вже не відповідає фактичним обставинам справи. Вказана надбавка за інтенсивність праці за листопад 2019 року є тією частиною заробітної плати, яка має враховуватися під час розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу у справі №340/221/20 відповідно до вимог Порядку №100.

При цьому, позивач у своїй заяві зазначив, що постанова Верховного Суду від 27 травня 2021 року №340/347/20 у цьому випадку не виступає як новий доказ у справі № 340/221/20 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а є доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини. А нововиявленими обставинами, на думку заявника, є: протиправна бездіяльність відповідача, яка знайшла вираження в невиплаті надбавки за інтенсивність праці у розмірі 300 відсотків до посадового окладу за листопад, грудень 2019 року та надання суду довідки від 13 серпня 2020 року №09/01-41/735 про середню заробітну плату, в якій містилася інформація, що не відповідала дійсності.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що станом на 02 вересня 2020 року, тобто на день прийняття судом рішення Кіровоградським окружним адміністративним у справі №340/221/20, такої обставини, як виплата надбавки за інтенсивність у листопаді 2019 році, не існувало взагалі, а тому ця обставина не є нововиявленою обставиною у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

При цьому, суд першої інстанції окремо зауважив, що фактично позивач не погоджується із складовими вказаної довідки від 13 серпня 2020 року №209/01-41/735, що не є нововиявленою обставиною. В свою чергу, дослідження нових доказів, на які позивач посилається як на підставу для перегляду рішення суду у цій справі за нововиявленими обставинами, призведе до переоцінки доказів у справі.

Верховний Суд погоджується з позицією судів попередніх інстанцій про те, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленими в розумінні положень статті 361 КАС України, оскільки не існували на час розгляду справи, а відтак ці обставини не є підставою для перегляду судового рішення у цій справі за нововиявленими обставинами.

Отже, Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 340/221/20 за нововиявленими обставинами, вірно застосували положення статті 361 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись частиною другою статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року у справі №340/221/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіальне управління юстиції у Кіровоградській області; Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро); Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

СуддіН.В. Шевцова В.Е. Мацедонська Н.А. Данилевич