Справа № 200/16063/21
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2022 року Справа№200/16063/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 74 від 1 жовтня 2021 року про відмову у призначенні позивачу пенсії;

- зобов`язати відповідачів зарахувати до пільгового стажу позивача із повним робочим днем на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 періоди роботи на ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядько» з 4 липня 2001 року по 23 грудня 2002 року машиністом конвеєра, з 24 грудня 2002 року по 25 лютого 2007 року машиністом сушильної установки, з 20 березня 2007 року по 27 лютого 2017 року машиністом установок збагачення;

- зобов`язати відповідачів повторно розглянути заяву позивача від 27 вересня 2021 року про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з урахуванням зарахованих до пільгового стажу з повним робочим днем на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періодів роботи на ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядько» з 4 липня 2001 року по 23 грудня 2002 року машиністом конвеєра, з 24 грудня 2002 року по 25 лютого 2007 року машиністом сушильної установки, з 20 березня 2007 року по 27 лютого 2017 року машиністом установок збагачення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

27 вересня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівник, що працював на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 74 від 1 жовтня 2021 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зокрема пенсійний орган не врахував надані позивачем уточнюючі довідки про підтвердження пільгового стажу на Шахті ім. О.Ф.Засядька, так ці довідки видані на тимчасово окупованій території і відповідно до ст. 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вважаються недійсними.

Позивач зазначає, що згідно п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені 18 листопада 2005 року наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383, для підтвердження пільгового стажу роботи необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Позивач вважає спірне рішення протиправним, так як вона надала пенсійному органу всі необхідні для призначення пенсії документи (а.с. 40-41).

У відзиві на позов, який надійшов від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зазначено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 74 від 1 жовтня 2021 року було відмовлено у призначенні пенсії за віком позивачу у зв`язку із невідповідністю наданої довідки, необхідної для підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії, діючому законодавству України, а саме - Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також вказано, що відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 11 місяців 21 день; пільговий стаж, набутий на ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядько», не може бути зарахований, оскільки надані підтверджуючі довідки, видані «ДНР», є такими що не можуть бути враховані для розгляду на законних підставах, так як згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р місто Донецьк належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не виконують свої повноваження, а згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які документи, видані органами та / або посадовими особами, на тимчасово окупованій території вважаються незаконними (а.с. 54-55).

У відзиві на позов, який надійшов від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідач зазначає, що спірне рішення є обґрунтованим та правомірним.

27 вересня 2021 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком, яка була перерозподілена для розгляду на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 1 жовтня 2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком з наступних підстав.

Відповідно до ст. 114 Закону України № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п.п. 1, 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала на ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядько» з 4 липня 2001 року по 23 грудня 2002 року машиністом конвеєра, з 24 грудня 2002 року по 25 лютого 2007 року - машиністом сушильної установки, з 20 березня 2007 року по 27 лютого 2017 року - машиністом установок збагачення.

В трудовій книжці відсутні відомості про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи.

Для підтвердження пільгового характеру роботи позивачем надані довідки від 19 липня 2021 року № 373 о/к, видані (мовою оригіналу) "Государственным унитарным предприятием Донецкой Народной Республики "Шахта имени А.Ф. Засядько".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства», з 1 грудня 2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади не функціонують.

Враховуючи наведене будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані підприємствами на території, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.

З огляду на вищезазначене управління не має законних підстав перевірити періоди роботи позивача на, так званому, "Государственному унитарному предприятии Донецкой Народной Республики "Шахта имени А.Ф. Засядько".

Також у відзиві зазначено, що питання призначення пенсії є дискреціє пенсійного органу (а.с. 57-61).

Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 36).

Ухвалою суду від 7 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 43-44).

Ухвалою суду від 7 грудня 2021 року відстрочено сплату позивачем судового збору до прийняття рішення у даній справі (а.с. 47).

Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року продовжено строк розгляду адміністративної справи на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (а.с. 96).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 (а.с. 6-8, 17-18, 89).

Перший відповідач, Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області, , зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 94, 99).

Другий відповідач, Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, , зареєстроване місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 91, 100).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, 27 вересня 2021 року позивач звернулась до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецької області через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою № 3710 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 1, 85).

Разом із заявою позивачем було надано скан-копії наступних документів: трудової книжки серія НОМЕР_1 ; довідки про присвоєння РНОКПП; довідки від 13 травня 2021 року № 1455- про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщеної особи; свідоцтва про укладення шлюбу, довідки (на 3-х арк.) від 19 липня 2021 року № 37-3пк про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (на 3-х арк.), виданої підприємством із назвою «Государственное унитарное предприятие донецкой народной республики «Шахта имени А.Ф.Засядько» (м. Донецьк); наказів про атестацію робочих місць (з додатками): від 19 липня 2001 року № 1619, від 18 липня 2006 року № 1423к, від 18 липня 2011 року № 1305к - по Орендному підприємству «Шахта імені О.Ф.Засядько», від 8 липня 2016 року № 608к - по підприємству із назвою «Публичное акціонерное общество «Шахта имени А.Ф.Засядько», - засвідчені підприємством із назвою «Государственное унитарное предприятие донецкой народной республики «Шахта имени А.Ф.Засядько» (м. Донецьк) (6-30, 63-79).

Згідно із записами, які містяться в трудовій книжці позивача серія НОМЕР_1 , у спірні періоди роботи позивач працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» (з 22 липня 2011 року - Публічне акціонерне товариство «Шахта О.Ф.Засядько»):

- з 4 липня 2001 року по 23 грудня 2002 року - машиністом конвеєра ІІ розряду;

- З 24 грудня 2002 року по 25 лютого 2007 року - машиністом сушильних установок;

- з 26 лютого 2007 року по 16 березня 2007 року - учнем машиніста устаткувань збагачення на період виробничої практики;

- з 20 березня 2007 року по 27 лютого 2017 року - машиністом установок збагачення ІІІ розряду (а.с. 15-16, 72).

Відповідно до довідки від 19 липня 2021 року № 37-3пк про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (на 3-х арк.), виданої підприємством із назвою «Государственное унитарное предприятие донецкой народной республики «Шахта имени А.Ф.Засядько» (м. Донецьк), копія якої наявна в матеріалах справи, позивач:

- З 14 червня 2001 року по 30 червня 2001 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» машиністом конвеєра з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36;

- з 4 липня 2001 року по 30 вересня 2002 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» машиністом конвеєра з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36;

- з 24 жовтня 2002 року по 23 грудня 2002 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» машиністом конвеєра з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36;

- з 24 грудня 2002 року по 25 лютого 2007 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» машиністом сушильної установки з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36;

- з 17 березня 2007 року по 19 березня 2007 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» машиністом сушильної установки з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36;

- з 20 березня 2007 року по 27 лютого 2017 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» (з 22 липня 2011 року - Публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф.Засядько»), з машиністом установок збагачення з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36 (а.с. 19-21, 73-75).

В довідці (арк. 3) зазначено, що підставою її видачі є: архівна особиста картка, накази, особистий рахунок; також зазначено про наявність наказів про атестацію № 1619 від 19 липня 2001 року, № 1423-к від 18 липня 2006 року, № 1305-к від 18 липня 2011 року, № 608-к від 8 липня 2016 року (а.с. 21, 75).

Згідно Наказів по Орендному підприємству «Шахта імені О.Ф.Засядько» № 1619 від 19 липня 2001 року, № 1423к від 18 липня 2006 року, № 1305к від 18 липня 2011 року та № 608к від 8 липня 2016 року по підприємству із назвою «Публичное акціонерное общество «Шахта имени А.Ф.Засядько» «Про результати атестації робочих місць» («Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці») на Шахті проводилась атестація робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2, в тому числі робочих місць, на яких працювала позивач (а.с. 22-30, 76-79).

Після реєстрації заяви позивача та сканування документів засобами програмного забезпечення, заява позивача за принципом екстериторіальності була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (зв.бік а.с. 54, а.с. 58-59).

Як вбачається з довідки (форма РС-право) загальний стаж роботи позивача становить 27 років 11 місяців 21 день, пільговий стаж за списком № 2 - відсутній (а.с. 86-87).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області № 74 від 1 жовтня 2021 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) (а.с. 32, 88).

У рішенні вказано, що вік заявниці - 55 років, страховий стаж - 27 років 11 місяців 21 день, пільговий стаж роботи за наданими довідками зарахувати немає законних підстав, оскільки довідки про пільговий стаж видані «ДНР» і не можуть бути враховані (а.с. 32, 88).

Листом від 3 листопада 2021 року (вих. № 17081-16246/П-15/8-0500/21) Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направило позивачу вказане рішення (а.с. 31).

Будучи не згідною із рішенням другого відповідача про відмову в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року по справі № 174/658/16-а (провадження № К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Враховуючи наведене при вирішенні даної справи суд надає правову оцінку саме підставам прийняття другим відповідачем спірного рішення.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Згідно ст. 8 Закон № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як встановлено судом, позивач після досягнення 55 років звернулась до першого відповідача із заявою та доданими до неї документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком № 2), яка за принципом екстериторіальності була розподілена для розгляду другому відповідачу.

За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області було прийнято рішення про відмову призначенні позивачу пенсії у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не має необхідних 10 років пільгового стажу роботи.

При цьому до пільгового стажу позивача не були зараховані періоди її роботи на Шахті ім. О.Ф.Засядька, в тому числі періоди роботи на посадах (роботах, посадах), які віднесені до Списку № 2: з 4 липня 2001 року по 23 грудня 2002 року, з 24 грудня 2002 року по 25 лютого 2007 року, з 20 березня2007 року по 27 лютого 2017 року, - у зв`язку із тим, що трудова книжка позивача не містить всіх відомостей, встановлення яких передбачено чинним законодавством (зокрема, розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, первині документи за час виконання роботи, на підставі яким видано таку довідку та ін.), а додана позивачем до заяви про призначення пенсії довідка від 19 липня 2021 року № 37-3пк (на 3-х арк.) складена підприємством, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території України, а тому не врахована пенсійним органом при розгляді заяви позивача.

Суд зауважує, що інших підстав не зарахування до пільгового стажу позивача зазначених вище періодів роботи позивача у спірному рішенні не зазначено.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників,затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV (по Списку № 2) є досягнення громадянином відповідного віку, наявність відповідного страхового та пільгового стажу та зайнятість на роботах та посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, протягом повного робочого дня.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України «Про пенсійне забезпечення», Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

В п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; пунктом 20 Порядку № 637 також передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, відповідно до діючого законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається із трудової книжки позивача, протягом спірних періодів вона працювала на роботах, віднесених до переліку робіт (посад), робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2: з 4 липня 2001 року по 23 грудня 2002 року - машиністом конвеєра ІІ розряду (підрозділ 2а розділу 2 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36, який був чинним до 3 серпня 2016 року), з 24 грудня 2002 року по 25 лютого 2007 року - машиністом сушильних установок (підрозділ 2а розділу 2 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36), з 20 березня 2007 року по 27 лютого 2017 року - машиністом установок збагачення ІІІ розряду (підрозділ 2а розділу 2 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36, розділу ІІ Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461) (а.с. 15-16, 72).

Щодо іншої умови призначення пільгової пенсії - атестації робочих місць, які займала особа, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умова, суд зазначає наступне.

Згідно п. 10 Порядку № 383 та п. 1 Порядку № 637 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно надати […] виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності […] відповідних записів у трудовій книжці.

Відповідно до пунктів 4.1 4.3 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Як встановлено судом, згідно Наказів по Орендному підприємству «Шахта імені О.Ф.Засядько» № 1619 від 19 липня 2001 року, № 1423к від 18 липня 2006 року, № 1305к від 18 липня 2011 року та № 608к від 8 липня 2016 року по підприємству із назвою «Публичное акціонерное общество «Шахта имени А.Ф.Засядько» «Про результати атестації робочих місць» («Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці») на Шахті, на якій працювала позивач, проводилась атестація робочих місць за умовами праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2, в тому числі робочих місць, на яких працювала ОСОБА_1 (а.с. 22-30, 76-79).

Отже, робота позивача за Списком № 2 у спірні періоди була атестована належним чином.

Разом із цим суд зазначає, що трудова книжка позивача не містить відомостей про зайнятість позивача у вказані періоди на роботах, віднесених до Списку № 2, протягом повного робочого дня.

На підтвердження наявності в неї права на отримання пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 позивач додала до заяви довідку від 19 липня 2021 року № 37-3пк про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (на 3-х арк.), копія якої наявна в матеріалах справи, в якій зазначено, що ОСОБА_1 :

- з 14 червня 2001 року по 30 червня 2001 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» машиністом конвеєра з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36;

- з 4 липня 2001 року по 30 вересня 2002 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» машиністом конвеєра з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36;

- з 24 жовтня 2002 року по 23 грудня 2002 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» машиністом конвеєра з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36;

- з 24 грудня 2002 року по 25 лютого 2007 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» машиністом сушильної установки з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36;

- з 17 березня 2007 року по 19 березня 2007 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» машиністом сушильної установки з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36;

- з 20 березня 2007 року по 27 лютого 2017 року працювала на Орендному підприємстві «Шахта О.Ф.Засядько» (з 22 липня 2011 року - Публічне акціонерне товариство «Шахта імені О.Ф.Засядько»), з машиністом установок збагачення з повним робочим днем на ЦОФ «Київська», що передбачена Списком № 2 (підрозділ 2а розділ 2), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 № 36 (а.с. 19-21, 73-75).

В довідці (арк. 3) вказано, що підставою її видачі є: архівна особиста картка, накази, особистий рахунок; також зазначено про наявність наказів про атестацію № 1619 від 19 липня 2001 року, № 1423-к від 18 липня 2006 року, № 1305-к від 18 липня 2011 року, № 608-к від 8 липня 2016 року (а.с. 21, 75).

Разом із цим вказана довідка видана підприємством із назвою «Государственное унитарное предприятие донецкой народной республики «Шахта имени А.Ф.Засядько», яке розташоване у м. Донецьк, що знаходиться на непідконтрольній українській владі території України., що і слугувало підставою для не врахування цієї довідки другим відповідачем при прийнятті спірного рішення.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Верховним Судом у постанові від 2 жовтня 2018 року (справа № 569/14531/16-а) сформульовано правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, проаналізував положення ст. 19 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів, закладених у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН), Суд зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів», у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996 року, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року) згідно з якими: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Отже, право особи на отримання пенсійних виплат у належному розмірі не може бути поставлено у залежність від можливості органів Пенсійного фонду України здійснювати повноваження щодо перевірки обґрунтованості їх видачі.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

З огляду на «намібійські винятки», сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

На переконання суду, доводи щодо врахування поданої позивачем до органу Пенсійного фонду України довідки № 37-3пк від 19 липня 2021 року лише за наслідками перевірки можуть бути визнано цілком виправданими в звичайній ситуації, оскільки формально вони базуються на положеннях Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1

(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1 зі змінами та доповненнями). Проте в ситуації позивача це становить дискримінаційне поводження по відношенню до осіб, які мають трудовий стаж на підприємствах, які залишилися на території, що на даний момент є тимчасово окупованою, оскільки такі особи мають об`єктивні складнощі в отриманні та у наданні відповідних документів, а отже при такому підході позбавляються права на пенсійне забезпечення.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті спірних правовідносин, зокрема, оцінки документів, виданих підприємствами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій українською владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що відмова відповідача прийняти довідку до врахування - є неправомірною.

Як наслідок, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 74 від 1 жовтня 2021 року - є неправомірним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині - підлягають задоволенню.

Разом із цим суд зазначає, що згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій […].

Питання не зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів з а у м о в и прийняття пенсійним органом даної довідки до врахування - н е є спірним в межах цієї справи.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу позивача із повним робочим днем на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 періоди роботи на ПАТ «Шахта ім. О.Ф. Засядько» з 4 липня 2001 року по 23 грудня 2002 року машиністом конвеєра, з 24 грудня 2002 року по 25 лютого 2007 року машиністом сушильної установки, з 20 березня 2007 року по 27 лютого 2017 року машиністом установок збагачення - задоволенню не підлягають як передчасні.

На переконання суду належним та достатнім способом захисту позивача в межах спірних правовідносин є зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 вересня 2021 року про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах - з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

При вирішенні питання - кого саме з відповідачів необхідно зобов`язувати вчиняти визначені судом дії, суд виходить з наступного.

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961.

Зазначеною постановою були внесені зміни в тому числі до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), (далі - Порядок № 22-1).

Внесені зміни передбачають застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 1 квітня 2021 року, відповідно до якого заяви про призначення/перерахунок пенсії опрацьовуються бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає особа, що звернулась із цією заявою.

Запровадження принципу екстериторіальності відбувалось задля: створення єдиного підходу до застосування пенсійного законодавства; централізованої прозорої системи контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізації особистих контактів з громадянами; відв`язки звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії […] приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Згідно п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

Відповідно до п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що:

- із заявою про призначення (перерахунок) пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто до сервісного центру) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (п. 1.1);

- при прийманні документів працівник сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду, до якого звернувся заявник: ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, […] сканує документи; на створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених п. 2.28 розділу ІІ цього Порядку; […] (п. 4.2);

- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу (п. 4.2).

- принцип екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок), незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, тобто територіального органу Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, тобто територіальному органу Пенсійного фонду України, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Виходячи із наведених приписів Порядку № 22-1, керуючись ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд приходить до висновку про те, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, як органа, що прийняв протиправне рішення, повторно розглянути заяву позивача від 2 липня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 - із врахуванням довідки від 19 липня 2021 року № 37-3пк.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою суду від 7 грудня 2021 року відстрочено позивачу сплату судового збору в розмірі 908,00 грн до ухвалення рішення по справі (а.с. 47).

Враховуючи, що основні позовні вимоги позивача (щодо визнання протиправними та скасування рішення) за висновком суду є такими, що підлягають задоволенню, а інші позовні вимоги є похідними від основних, за розгляд даної справи підлягає сплаті судовий збір у повному обсязі - у розмірі 908,00 грн.

Беручи до уваги, що за висновком суду спірне рішення, визнане протиправним, було прийнято другим відповідачем, судові витрати позивача мають бути стягнуті саме з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, зареєстроване місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 1 жовтня 2021 року № 74, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 вересня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 - із врахуванням довідки від 19 липня 2021 року № 37-3пк та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області (, зареєстроване місцезнаходження: 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна