Справа № 520/15224/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Панов М.М.

09 серпня 2022 р. Справа № 520/15224/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В с т а н о в и в:

11.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС у Харківській області, контролюючий орган) № 51/5606-2033 від 16.12.2019 року щодо нарахування йому транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що з 23.03.2015 року по 16.07.2019 року він був власником транспортного засобу марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 см3, тип пального D (дизель), 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . У зв`язку з перебуванням у власності даного автомобіля, ГУ ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 16.12.2019 року № 51/5606-2033 щодо нарахування транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік. З дослідження розміщених на офіційному сайті Мінекономрозвитку Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році вбачається, що автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER, з дизельним двигуном, може бути об`єктом оподаткування у випадку, якщо об`єм циліндрів двигуна дорівнює 3,0 літрів, тобто 3000 см3.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , у відзиві на позовну заяву, контролюючий орган з твердженням позивача, стосовно того, що технічні характеристики автомобіля не співпадають з характеристиками у Переліку Мінекономрозвитку, а відтак і автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER не є об`єктом оподаткування не погоджується, та звертає увагу суду на правовий висновок Верховного Суду, викладений у справі № 820/4876/17, відповідно до якого обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортних засобів, які є об`єктом оподаткування, покладений на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком. Окрім того, наявність автомобіля у переліку Мінекономрозвитку вже свідчить про те, що вказаний автомобіль є об`єктом оподаткування.

Також, відповідач зазначив, що всі показники об`єму циліндрів двигуна округлено до десятих, так як 2993 см3, є еквівалентом 3 літрів, а тому об`єм циліндрів двигуна 2993 см3, з урахуванням заокруглення до десятих становить 3000 см3, що дорівнює 3 літри.

Щодо посилання позивача на правову позицію Верховного Суду у справі № 822/2687/17, викладену у постанові від 05.11.2018 року, ГУ ДПС у Харківській області зазначив, що вона не підлягає врахуванню при розгляді даної справи, оскільки пізніше Верховним Судом при розгляді інших справ, зокрема від 29.11.2018 року у справі № 819/2377/17, від 21.02.2019 року у справі № 804/1912/18, від 18.04.2019 року у справі № 2240/2333/18, від 28.05.2019 року у справі № 620/3257/18, встановлено, що об`єм двигуна транспортного засобу, щодо якого виникав спір стосовного його віднесення до об`єкта оподаткування транспортним податком, визначений у техпаспорті у см3, а Мінекономрозвитку внесений до переліку за об`ємом двигуна у літрах, без врахування десятих та сотих, однак вказані обставини не були підставою для висновків суду про те, чи є відповідне авто об`єктом оподаткування транспортним податком.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.10.2021 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області № 51/5606-2033 від 16.12.2019 року щодо нарахування ОСОБА_1 транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік.

Судом проведений розподіл судових витрат стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 908 грн.

Висновок суду вмотивований тим, що податковий орган, отримавши від законодавця вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу об`єкта оподаткування, був позбавлений необхідності в більш ширшому його тлумаченні. В даному випадку, фактично здійснивши округлення об`єму двигуна автомобіля позивача до іншого показника, податковий орган допустив фактично свавільне втручання у майнові права позивача.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ДПС у Харківській області, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Аргументи, наведені контролюючим органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач з 23.03.2015 року по 16.07.2019 року був власником транспортного засобу марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 см3, тип пального D (дизель), 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

ГУ ДПС у Харківській області сформовано податкове повідомлення-рішення від 19.03.2019 року № 0-2033, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 25.000 грн.

У зв`язку з виявленням розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податків, податкове повідомлення-рішення від 19.03.2019 року № 0-2033 контролюючим органом скасовано (відкликано) та винесено нове податкове повідомлення-рішення № 51/5606-2033 від 16.12.2019 року, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 12.500 грн. (9)

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, яким визначені податкові зобов`язання з транспортного податку, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (ст. 1 ПК України).

Згідно п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

За змістом п. 267.4 ст 267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25.000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

В силу приписів пп. 267.6.6 п. 267.6 ст. 267 ПК України, за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлюється Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66 (надалі Методика, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 2-4 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 року № 403.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс -листи виробників (дилерів).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономіки. Відповідно до п. 14 Методики Мінекономіки забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Системний аналіз наведених положень ПК України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про те, що для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема, середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється виключно Мінекономіки.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2019 (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Водночас, обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавцем покладено саме на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, тобто, на Мінекономіки. Натомість межі повноважень податкового органу полягають у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі, що є об`єктом оподаткування транспортним податком, розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономіки.

Постановою Кабінету Міністрів України від № 428 від 21.06.2017 року внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66, із врахуванням яких, пункти 13, 14 Методики відповідають вимогам пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, в редакції чинній з 01.01.2017 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи переліку транспортних засобів, які є об`єктом оподаткування у 2019 році, автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER, з об`ємом циліндрів двигуна 2993 см3, тип пального D (дизель), відсутній у вказаному переліку, натомість у вказаному переліку зазначено автомобіль марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель (а.с.15).

Отже, належний позивачеві автомобіль не співпадає по технічним характеристикам автомобілям, наведеним у переліку в частині об`єму двигуна, відтак вищевказаний транспортний засіб не віднесено до переліку автомобілів на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Колегія суддів зазначає, що жодною нормою законодавства, не передбачено можливості округлювати показники об`єму двигуна для віднесення автомобіля до об`єкту оподаткування.

Підстави застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, нормами закону не обґрунтовані.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Новік проти України" (18.12.2008) суд зробив висновок, що "надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

У справі "Щокін проти України" суд дійшов висновку про порушення прав заявника, гарантованих статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, по-перше, в зв`язку з тим, що відповідне національне законодавство не було чітким і узгодженим, та, відповідно, не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватність захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по-друге, національними органами не була дотримана вимога законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника - платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку, у відповідача були відсутні будь-які підстави для додаткового трактування критеріїв необхідних для визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, оскільки щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщує Перелік автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який містить такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Тобто, контролюючий орган, отримавши від законодавця вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу об`єкта оподаткування, був позбавлений необхідності в більш ширшому його тлумаченні. В даному випадку, фактично здійснивши округлення об`єму двигуна автомобіля позивача до іншого показника, податковий орган допустив фактично свавільне втручання у майнові права позивача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2019 році автомобіль марки LAND ROVER, моделі RANGE ROVER, з об`ємом двигуна 2993 см3, тип пального D (дизель), не вказаний, то транспортний засіб, який був на той час зареєстрований на позивача, не може вважатися об`єктом оподаткування транспортним податком в розумінні пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

Положеннями ст. 4 ПК України закріплено низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку.

Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (п.п. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 ПКУкраїни).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.11.2018 року у справі № 822/2687/17.

Верховний Суд в даному рішенні дійшов висновку, що вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.

Колегія суддів вважає помилковими посилання контролюючого органу інстанції на правові позиції Верховного Суду, висловлені у постановах від 29.11.2018 року у справі № 819/2377/17, від 21.02.2019 року у справі № 804/1912/18, від 18.04.2019 року у справа № 2240/2333/18, від 28.05.2019 року справа № 620/3257/18, адже обставини в цих справах не є релевантними до обставин справи, що розглядається.

У межах розгляду цієї справи підлягають врахуванню висновок щодо правозастосування норм права, який вперше висловлений у постанові Верховного Суду від 05.11.2018 року у справі № 822/2687/17 та подальшому підтриманий судом касаційної інстанції, зокрема у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі № 2040/6411/18.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області № 51/5606-2033 від 16.12.2019 року щодо нарахування ОСОБА_1 транспортного податку з фізичних осіб за 2019 рік.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц