Справа № 200/1821/22
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року Справа№200/1821/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (місцезнаходження: 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, буд. 10, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2022 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (далі-відповідач -1) із позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління ПФУ у Донецькій області № 71 від 16.11.2021 року про відмову в призначені ОСОБА_1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи в колгоспі ім. Чапаєва з 25.07.1986 по 07.08.1992, з 01.01.1993 по 31.05.1993, з 15.07.1994 по 07.06.1996; з 05.10.2018 по 18.05.2019 на ЗАТ «Артель старателей «Витим», до страхового та пільгового стажу зарахувати періоди роботи: з 12.01.2005 р. по 13.08.2011 на ВП шахта «Алмазна» ДП Донецька вугільна коксова компанія; з 20.08.2012 по 30.08.2012 р з 30.10.2019 по 25.11.2020, на ТОВ «Краснолиманське»; з 04.04.2017 по 30.04.2017; з 01.05.2017 по 11.05.2017 ; з 01.12.2020 по 19.12.2020 на ДП ВК «Краснолиманська»; з 01.02.2018 по 11.04.2018 на підприємстві ТОВ «Укруглесервіс» з дня подачі заяви про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 вересня 2021 року звернувся до відповідача 1 із заявою № 5024 про призначення пенсії у відповідності до положень ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 30.09.2021 № 71 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 12.01.2005 по 13.08.2011, з 14.09.2011 по 30.08.2012, з 01.06.2017 по 31.01.2018, з 27.04.2018 по 29.08.2018, з 21.08.2019 по 25.11.2021, оскільки дані потребують перевірки та можуть бути зараховані до пільгового стажу після підтвердження актів зустрічних перевірок.

25 листопада 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області сформовано відповідь та надано рішення від 16.11.2021 № 71, яким позивачеві відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу.

До загального страхового стажу позивача не враховано періоди його роботи в колгоспі ім. Чапаєва з 25.07.1986 по 07.08.1992, з 01.01.1993 по 31.05.1993, з 15.07.1994 по 07.06.1996.

До загального та пільгового стажу позивача за Списком № 1- не зараховано період роботи з 01.02.2018 по 11.04.2018.

Також не зараховано до загального та пільгового стажу періоди роботи з 01.12.2019 по 25.11.2020, з 01.12.2020 по 19.12.2020 у зв`язку із несплатою страхових внесків.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 12.01.2005 по 13.08.2011 на підприємстві «шахта «Алмазна» у зв`язку із тим, що уточнюючу довідку видано ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропілля-видобуток», яке не є правонаступником підприємства «шахта «Алмазна».

З наданого розрахунку стажу позивач дізнався, що до його пільгового стажу не враховано період роботи з 20.08.2012 по 30.08.2012, з 04.09.2012 по 03.04.2017, з 04.04.2017 по 30.04.2017, з 01.05.2017 по 11.05.2017, з 27.04.2018 по 29.04.2018, з 21.08.2019 по 29.04.2018, з 21.08.2019 по 29.10.2019, з 30.10.2019 по 25.11.2020, з 01.12.2020 по 19.12.2020.

Також період роботи з 05.10.2018 по 18.05.2019 не зараховано до загального страхового стажу позивача.

Вважає рішення відповідача-1 від 16.11.2021 протиправним та просить його скасувати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року суд відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року залучено до участі у справі другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі відповідач -2).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

23 травня 2022 року на електронну адресу суду відповідачем-1 надано відзив на позовну заяву, мотивований тим, що рішення від 30.09.2021 приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

01 серпня 2022 року відповідачем - 1 надано відзив на позовну заяву, у якій останній заперечував проти задоволення позову та зазначив наступне.

Періоди роботи позивача з 25.07.1986 по 07.08.1992, 01.01.1993 по 31.05.1993, з 15.07.1994 по 07.06.1996 у колгоспі імені Чапаєва не зараховано до страхового стажу позивача у зв`язку із відсутністю довідки про відпрацьовані трудодні.

Період роботи позивача на ЗАТ «Артіль старателей «Витим» з 15.10.2018 по 18.05.2019 не зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки позивачем не надано документ, який підтверджує роботу в районах Крайньої Півночі чи районах, прирівняних до Крайньої Півночі.

Періоди роботи позивача з 12.01.2011 по 13.08.2011, з 20.08.2012 по 30.08.2012, з 30.10.2012 по 30.08.2012, з 04.04.2017 по 30.04.2017, з 01.05.2017 по 11.05.2017 можуть бути зараховані до страхового та пільгового стажу позивача після надходження актів зустрічних перевірок.

Періоди роботи позивача з 01.02.2018 по 11.04.2018, з 01.12.2020 по 19.12.2020 та з 30.10.2019 по 25.11.2020 не зараховані до страхового та пільгового стажу позивача у зв`язку із несплатою страхових внесків.

Відповідач -2 правом на надання відзиву не скористався.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 03 грудня 2005 року, РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі в даних правовідносинах є суб`єктами владних повноважень у відповідності до приписів пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України.

Як встановлено судом, позивач 22 вересня 2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою № 5024 про призначення пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 30.09.2021 № 71 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії у відповідності до положень ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, суд зазначає, що вказане рішення позивачем не оскаржується.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.11.2021 № 18366-16164/Л-15/8-0500/21 у зв`язку із невірним розрахунком стажу, заяву позивача про призначення пенсії повторно розглянуто у листопаді 2021 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.11.2021 № 71 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу.

Періоди роботи позивача з 25.07.1986 по 07.08.1992, 01.01.1993 по 31.05.1993, з 15.07.1994 по 07.06.1996 у колгоспі імені Чапаєва не зараховано до страхового стажу позивача у зв`язку із відсутністю довідки про відпрацьовані трудодні.

До загального стажу та до пільгового за Списком № 1 позивача не зараховано періоди роботи позивача з 01.02.2018 по 11.04.2018, з 01.12.2019 по 25.11.2020 та з 01.12.2020 по 19.12.2020 у зв`язку із несплатою страхових внесків.

Період роботи з 12.01.2005 по 13.08.2011 на підприємстві «Шахта «Алмазна» не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1 шахтарі у зв`язку із тим, що уточнюючу довідку видано ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Допропілля-видобуток», яке не є правонаступником підприємства «шахта «Алмазна».

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12 серпня 1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ ,пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Так, з копії трудової книжки позивача НОМЕР_3 , розділ «членство в колгоспі», вбачається:

- запис № 1 від 25.07.1986 - прийнятий в члени колгоспу ім. Чапаєва Добропільського району Донецької області згідно поданої заяви;

- запис № 2 від 07.08.1992 дозволений вихід з колгоспу згідно поданої заяви;

- запис № 3 від 01.01.1993 прийнятий в члени колгоспу ім. Чапаєва Добропільського району Донецької області згідно поданої заяви;

- запис № 4 від 31.05.1993 дозволений вихід з колгоспу згідно поданої заяви;

- запис № 5 від 15.07.1994 прийнятий до членів КСП ім. Чапаєва Добропільського району Донецької області згідно поданої заяви.

Суд зазначає, що надана копія трудової книжки колгоспника позивача не містить відомостей про вихід позивача з колгоспу після 15.07.1994.

Разом з тим, з вказаної трудової книжки, розділ «відомості про роботу» вбачається:

- запис № 1 від 25.07.1986 прийнятий на роботу різноробочим (протокол № 8 від 28.07.1986);

- запис № 2 від 07.08.1992 надано розрахунок (наказ № 9 від 01.08.1992);

- запис № 3 від 01.01.1993 направлений на роботу в якості тракториста (наказ № 1 від 10.01.1993);

- запис № 4 від 31.05.1993 надано розрахунок (наказ № 8 від 11.05.1993);

- запис № 5 від 15.07.1994 направлений на роботу в якості фуражира (наказ № 7 від 15.07.1994);

- запис № 6 від 07.06.1996 звільнений з КСП згідно поданої заяви (наказ № 6 від 07.06.1996).

Вказані записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які завірені підписом та печаткою колгоспу.

Згідно зі статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Разом з тим, трудова книжка позивача містить відомості щодо фактично відпрацьованих позивачем трудоднів за вказані вище періоди.

Так, у 1986 році позивачем відпрацьовано 188 трудоднів, норми не встановлено, у 1987 році 234 трудодні із встановлених 230, у 1988 році 269,5 трудоднів із встановлених 280, у 1989 році 113 трудоднів із встановлених 280, у 1993 році 69 трудоднів із встановлених 110, у 1994 році 62 трудодні із встановлених 130, у 1995 році 150 трудоднів із встановлених 250, у 1996 році 96 трудоднів із встановлених 250.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що періоди роботи позивача у колгоспі за періоди: з 01.01.1988 по 31.12.1989, з 01.01.1993 по 31.05.1993, з 15.07.1994 по 07.06.1996 мали бути зараховані відповідачем-1 до загального стажу позивача у відповідності до кількості відпрацьованих трудоднів, а періоди роботи позивача у колгоспі: з 25.07.1986 по 31.12.1997, з 01.01.1990 по 31.12.1992 -у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку щодо неправомірності дій відповідача-1 щодо відмови у зарахуванні до загального стажу позивача періодів роботи останнього у колгоспі з 25.07.1986 по 07.08.1992, з 01.01.1993 по 31.05.1993, з 15.07.1994 по 07.06.1996.

Відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць - пенсія призначається після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

На виконання вимог статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 31.03.1994 року № 202, якою затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (додається).

Згідно до п. I вищезазначеного Списку підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Суд зазначає, що з метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що у разі вперше проведеної до 21.08.1997 року атестації робочого місця до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 4 (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, з аналізу норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах незалежно від віку є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку за умови безпосередньої зайнятості повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Також спірним рішенням не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 12.01.2005 по 13.08.2011 на підприємстві «шахта «Алмазна» за Списком № 1 шахтарі у зв`язку із тим, що уточнюючу довідку видано ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля», яке не є правонаступником підприємства «шахта «Алмазна», періоди роботи позивача з 01.02.2018 по 11.04.2018, з 01.12.2019 по 25.11.2020 та з 01.12.2020 по 19.12.2020 не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком№ 1- шахтарі у зв`язку із несплатою страхових внесків.

Разом з тим, в частині спірних періодів, трудова книжка позивача НОМЕР_3 містить наступні записи:

- запис № 6 від 12.01.2005 - прийнятий учнем гірника підземного 1 розряду з повним робочим днем у шахті (наказ № 8 від 14.01.2005);

- запис № 7 від 26.02.2005 переведений гірником підземним 1-го розряду з повним робочим днем у шахті (наказ № 200/к від 25.02.2005);

- запис № 8 від 01.08.2005 переведений гірником підземним 2-го розряду з повним робочим днем у шахті (наказ № 243к від 26.07.2005);

- запис № 9 від 01.09.2005 - переведений гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем у шахті (наказ № 398к від 26.08.2005);

- запис № 10 від 26.09.2006 переведений учнем гірничомонтажника підземного 3-го розряду з повним робочим днем в шахті( наказ № 184 від 28.09.2006);

- запис № 11 від 18.11.2006 переведений гірничомонтажником підземним 3-го розряду з повним робочим днем в шахті (наказ № 1282 к від 18.11.2006);

- запис № 12 від 01.01.2008 переведений гірничомонтажником підземним 4-го розряду з повним робочим днем в шахті (наказ № 1690 к від 26.12.2007);

- запис № 13 від 23.12.2008 переведений учнем прохідника 4-го розряду з повним робочим днем в шахті (наказ № 246 від 23.12.2008);

- запис № 14 від 05.02.2009 переведений прохідником 4-го розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 33к від 05.02.2009);

- запис № 15 від 10.11.2009 переведений прохідником 5-го розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 1299 к від 09.11.2009);

- запис № 16 від 13.08.2011 звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (наказ № 153 від 15.08.2011);

- запис № 22 від 01.06.2017 - прийнятий прохідником підземним 5-го розряду з повним робочим днем в шахті (наказ № 247 к від 31.05.2017);

- запис № 23 від 11.04.2018 звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (наказ № 428 к від 11.04.2018);

- запис № 31 від 21.08.2019 прийнятий прохідником підземним 5-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті тимчасово (наказ № 192 к від 21.08.209);

- запис № 32 від 23.09.2019 переведено прохідником підземним 5-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті постійно (наказ № 214 к від 23.09.2019);

- запис № 33 від 25.11.2020 звільнений за власним бажанням у зв`язку із невиконанням власником законодавства про працю ч. 3 ст. 38 КЗпП;

- запис № 34 від 01.12.2020 прийнятий прохідником підземним 5-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті (наказ № 2389 к від 01.12.2020);

- запис № 35 від 19.12.2020 звільнено за власним бажанням ч. 1 ст. 38 КЗпП України (наказ № 2538-к від 19.12.2020).

Записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2003 № 36 визначено, що до Списку № 1 віднесено усіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 визначено, що до Списку № 1 віднесено усіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, періоди роботи позивача з 12.01.2005 по 13.08.2011, з 01.02.2018 по 11.04.2018, з 01.12.2019 по 25.11.2020 та з 01.12.2020 по 19.12.2020 неправомірно не зараховано відповідачем-1 до пільгового стажу позивача за Списком № 1 - шахтарі.

Відповідно до положень статті 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату єдиного внеску законом покладено на страхувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 24 травня 2018 року по справі 490/12392/16-а.

Враховуючи викладене, відповідачем-1 неправомірно також відмовлено позивачеві у зарахуванні до його загального страхового стажу періодів роботи з 01.02.2018 по 11.04.2018, з 01.12.2019 по 25.11.2020 та з 01.12.2020 по 19.12.2020.

Суд зазначає, що у спірному рішенні відповідачем не надано оцінку будь-яким іншим періодам роботи позивача.

Щодо зарахування до загального страхового стажу періоду роботи позивача з 05.10.2018 по 18.05.2019, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи розрахунку стажу позивача, зазначений період не зараховано ані до страхового, ані до пільгового стажу позивача.

Разом з тим, зарахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача останнім не оскаржується.

Як вже зазначалось судом раніше, у відзиві на позовну заяву відповідачем-1 зазначено, що період роботи позивача на ЗАТ «Артіль старателей «Витим» з 15.10.2018 по 18.05.2019 не зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки позивачем не надано документу, який підтверджує роботу в районах Крайньої Півночі чи районах, прирівняних до Крайньої Півночі.

Стосовно вказаного періоду роботи, з трудової книжки колгоспника позивача вбачається:

- запис № 29 від 05.10.2018 прийнятий на шахту «Увальная» прохідником з повним робочим днем під землею (наказ від 05.10.2018 ВТОО-207);

- запис № 30 від 18.05.2019 (мовою оригіналу) звільнений за закінченням строку трудового договору (наказ від 16.04.2019 ВТОО-54).

Суд зазначає, що у відповідності до записів у трудовій книжці позивача ЗАТ «Артіль старателей «ВИТИМ» розташовано у районах, прирівняних до Крайньої Півночі.

Як вже зазначалось судом раніше, основним документом, що підтверджує стаж роботи особи є трудова книжка.

Вирішуючи спірне питання по суті, суд, зокрема, керується позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 31.07.2019 у справі № 287/15/17-а, згідно якої, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, має надаватися або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, у якій зазначений період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного з перерахованих документів, а не їх сукупності.

Враховуючи, викладене, суд доходить до висновку щодо протиправності дій відповідача-1 щодо незарахування періоду роботи позивача з 15.10.2018 по 18.05.2019 до загального страхового стажу останнього.

Щодо незарахування до страхового та пільгового стажу позивача за Списком № 1- шахтарі періодів роботи останнього, з 20.08.2012 по 30.08.2012, з 04.04.2017 по 30.04.2017, з 01.05.2017 по 11.05.2017 та з 30.10.2019 по 25.11.2020, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом раніше, період роботи позивача з 01.12.2019 по 25.11.2020 протиправно не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача.

Відповідно до доданого до матеріалів справи позивачем розрахунку стажу, періоди роботи позивача з 20.08.2012 по 30.08.2012, з 04.04.2017 по 30.04.2017, з 01.05.2017 по 11.05.2017 та з 30.10.2019 по 30.11.2019 зараховано до страхового стажу позивача, проте не зараховано до пільгового за Списком № 1- шахтарі.

Стосовно зазначених періодів, трудова книжка позивача містить наступні записи:

- запис № 18 від 01.12.2011 переведений прохідником підземним з повним підземним робочим днем в шахті (наказ № 226 к від 01.12.2011);

-запис № 19 від 30.08.2012 -звільнений за переведенням на ДП ВК «Краснолиманська» згідно ст. 36 п. 5 КЗпП України (наказ № 164 к від 31.08.2012);

- запис № 20 від 04.09.2012 прийнятий прохідником підземним 5го розряду з повним підземним робочим днем в шахті (наказ № 2374 к від 04.09.2012);

- запис № 21 від 11.05.2017 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (наказ № 3232 к від 11.05.2017);

- запис № 32 від 23.09.2019 переведений прохідником 5 -го розряду підземним з повним підземним робочим днем в шахті постійно (наказ № 214 к від 23.09.2019);

- запис № 33 від 25.11.2020 звільнений за власним бажанням у зв`язку із невиконанням власником законодавства про працю ч. 3 ст. 38 КЗпП.

Записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

Таким чином, періоди роботи позивача з 20.08.2012 по 30.08.2012, з 04.04.2017 по 30.04.2017, з 01.05.2017 по 11.05.2017 та з 30.10.2019 по 30.11.2019 також протиправно не зараховано відповідачем-1 до пільгового стажу позивача за Списком № 1- шахтарі.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.11.2021 №71 та необхідності його скасування.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи, що повноваження з приводу розрахунку стажу, призначення пенсії тощо є дискреційними повноваженнями відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача -1 повторно розглянути заяву позивача від 22 вересня 2021 року № 5024 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанціями про сплату від 25.01.2022

Враховуючи часткове задоволення позову, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у сумі 992,40 грн, підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 пропорційно задоволеній частині позовних вимог - у сумі 661,60 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124, 125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (місцезнаходження: 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, буд. 10, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.11.2021 № 71.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 22 вересня 2021 року № 5024 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 661 (шістсот шістдесят одна) гривня 60 копійок.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 09 серпня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко