Справа № 120/4239/22
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 серпня 2022 р. Справа № 120/4239/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

31.05.2022 у Вінницький окружний адміністративний суд звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач).

У позовній заяві позивач просить:

визнати протиправними дії Головного управління щодо зменшення основного розміру призначеної йому пенсії за вислугу років з 90 % відповідних сум грошового забезпечення до 70 % під час її перерахунку на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 103;

зобов`язати Головне управління здійснити із 01.01.2016 перерахунок його пенсії виходячи із відсоткового значення 90 % сум грошового забезпечення та здійснити виплату із урахуванням виплачених сум.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що має статус пенсіонера органів внутрішніх справ. Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) йому призначена пенсія із 25.02.2015 у розмірі 90 % від складу грошового забезпечення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова КМУ № 103) проведено перерахунок отримуваної пенсії із 01.01.2016.

Акцентує увагу на тому, що при здійсненні перерахунку пенсії її розмір неправомірно зменшено із 90 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Дії щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивач вважає неправомірними, посилаючись на те, що призначення та перерахунок пенсії є різними за своєю суттю процедурами. Тому, на його думку, відсоткове значення розміру пенсії визначене на момент її призначення не підлягає зменшенню при перерахунку пенсії.

Ухвалою від 01.06.2022 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати у порядку спрощеного позовного провадження із особливостями передбаченими ст. 263 КАС України.

17.06.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому висловлено заперечення щодо позовних вимог. Ключовим аргументом відзиву стало твердження Головного управління про те, що максимальний розмір пенсії призначеної згідно Закону № 2262-XII не може перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Із посиланням на це, відповідач вважає безпідставним позов ОСОБА_1 про зобов`язання перерахувати його пенсію виходячи із 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

07.07.2022 відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів адміністративної справи протоколу призначення позивачу пенсії за пенсійною справою № від 25.02.2015.

Надавши оцінку аргументам сторін, що наведені у заявах по суті справи та поданим доказам, суд встановив таке.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ до 24.02.2015.

Із протоколу за пенсійною справою № від 25.02.2015 встановлено, що 17.03.2015 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII. На момент звернення його вислуга становила 31,5 роки служби.

Із 25.02.2015 позивачу призначено пенсію за вислугу років основний розмір якої на момент призначення становив 70 %.

На підставі постанови КМУ № 103 та постанови «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 № 988 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії із 01.01.2016 виходячи із грошового забезпечення встановленого для поліцейських.

На виконання рішення суду від 28.12.2021 у справі № 120/16092/21-а позивачу перераховано з 01.12.2019 пенсію із урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області» від 15.06.2021 за № 552.

Як на момент призначення пенсії (25.02.2015) так і на час проведення її перерахунку на підставі постанови КМУ № 103, а також на виконання рішення суду від 28.12.2021 у справі № 120/16092/21-а, а також після його проведення відсоткове значення розміру пенсії позивача залишалося незмінним та становило 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Проте позивач не погоджується із відсотковим значенням розміру пенсії та посилаючись на ст. 13 Закону № 2262-XII у редакції яка діяла до 01.10.2011 стверджує, що такий розмір повинен становити 90 % відповідних сум грошового забезпечення, а не 70 %.

На цій підставі ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії із 01.01.2016 у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується такими мотивами.

Стаття 13 Закону № 2262-XII, у редакції, чинній до 30.09.2011 включно передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

8 липня 2011 року прийнято Закон № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону N 2262-XII, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».

27 березня 2014 року прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу II якого внесено зміни до Закону № 2262-XII: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.

Судом встановлено, що пенсію за вислугу років призначено позивачу 25.02.2015 у розмірі 70 % від грошового забезпечення.

В подальшому проведено її перерахунок із 01.01.2016 на підставі постанов КМУ № 103 від 21.02.2018 та № 988 від 11.11.2015, а також на виконання рішення суду від 28.12.2021 у справі № 120/16092/21-а.

В процесі зазначених перерахунків пенсії ОСОБА_1 змінними були лише розмір та структура грошового забезпечення, що підлягали врахуванню при обчисленні розміру пенсії. Щодо відсоткового значення розміру пенсії, то такий не піддавався змінам та залишався сталою величиною еквівалентною 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Встановлення такого розміру відсоткового значення пенсії яка призначена та виплачується на цей час позивачу є правомірним, адже на момент призначення позивачу пенсії (25.02.2015) ст. 13 Закону № 2262-XII діяла у редакції Закону № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» та передбачала, що загальний розмір пенсії за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 %.

Закон № 1166-VII прийнято 27 березня 2014 року, а чинності він набрав з 1 травня 2014 року, а тому його норми підлягали безумовному застосуванню при призначенні (25.02.2015) та подальших перерахунках пенсії позивача зокрема у частині встановлення сімдесяти відсоткового загального розміру пенсії за вислугу років.

Відтак, твердження позивача про неправомірну зміну відповідачем відсоткового значення розміру пенсії як і про наявність у нього права на перерахунок пенсії у розмірі 90 % сум грошового забезпечення є безпідставним, адже норма Закону № 2262-XII яка передбачала вказане відсоткове значення втратила чинність на підставі Закон № 3668-VI який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, тобто задовго до призначення позивачу пенсії за вислугу років. При цьому, із 25.02.2015 по момент розгляду цієї справи відсотковий показник розміру пенсії ОСОБА_1 відповідачем не змінювався.

Посилання позивача на рішення Верховного Суду від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18-а оцінюється судом критично, адже у зразковій справі пенсія позивачу призначена 7 березня 2004 року у розмірі 83 % грошового забезпечення. На той момент діяла ст. 13 Закону № 2262-XII у редакції, що передбачала максимальний загальний розмір пенсії на рівні 90 % від сум грошового забезпечення. За правовою позицією Верховного Суду, відсоткове значення розміру такої пенсії не підлягає зміні під час її перерахунку, адже змінними є лише розмір та структура грошового забезпечення.

Водночас виходячи із обставин спірних правовідносин у цій справі, відсоткове значення розміру пенсії ОСОБА_1 залишалося стабільним як на момент призначення так і на момент перерахунку пенсії та становило 70 % сум грошового забезпечення.

Враховуючи зазначене, Головним управлінням у повній відповідності із нормами Закону № 2262-XII встановлено відсоткове значення розміру пенсії ОСОБА_1 , а відтак позовні вимоги про визнання таких дій неправомірними та похідні від них вимоги зобов`язального характеру задоволенню не підлягають.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір не підлягає присудженню в його користь.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович