Справа № 480/36/22
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2022 року справа № 480/36/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондаря С.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/36/22 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 120363,40 грн., в тому числі:
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що на момент звернення до суду загальна заборгованість відповідача, що підлягає до стягнення становить 120363,40 грн. Вказана заборгованість виникла в результаті несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки. З метою погашення боргу відповідачу виставлена податкова вимога, проте сума боргу залишилась несплаченою.
Ухвалою суду від 05.01.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу за адресою, яку зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак її повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Станом на час розгляду справи, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло.
Згідно із ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 12.05.2005 зареєстрований як фізична особа-підприємець, знаходиться на обліку у Головному управлінні ДПС у Сумській області та є платником податків.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.
Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Виконанням податкового обов`язку згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Згідно з п. 54.1 ст. 54, п. 57.1. ст. 57.1 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так відповідачем до податкового органу подано:
- податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік , якою самостійно визначено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 90 грн. (зворотній бік а.с. 11);
- податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1296 грн. (а.с. 14);
- податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 900 грн. (а.с. 19);
- податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік, якою самостійно визначено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1260 грн. (а.с. 21);
Також відповідачу нарахована штрафна санкція, яка була сформована на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи від 22.08.2018 (а.с. 11) на суму 2,70 грн.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України).
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку податкового боргу (а.с. 7) та витягу з інтегрованої картки платника податку (а.с. 79), несплаченою залишається сума самостійно визначеного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 3548,7 грн. в тому числі основний платіж 3546 грн та штрафна санкція 2,70 грн.
Отже у відповідача наявний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 3548,7 грн.
Щодо стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, а саме пені в розмірі 1280,72 грн., яку позивач просить стягнути, суд зазначає наступне.
Відповідно до пп.129.1.3 п.129 ст.129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Згідно з п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Тобто, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник тільки після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму пені у розмірі, який залежить від терміну прострочення, а позовна вимога про стягнення такої пені може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ПК України.
Тому, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про стягнення із позивача податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, а саме пені в розмірі 1280,72 грн.
У відповідності до п.п. 203.1., 203.2. ст. 203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
- №17828440 від 09.04.2019 на суму543,00 грн. (а.с. 33);
- №20188795 від 20.05.2019на суму 543,00 грн. (а.с. 34);
- №20522684 від 04.06.2019 на суму 543,00 грн. (а.с. 35);
- №21943873 від 09.07.2019 на суму 543,00 грн. (а.с. 36)
- №24419539 від 07.08.2019 на суму 543,00 грн. (а.с. 37);
- №26262068 від 06.09.2019 на суму 543,00 грн. (а.с. 38);
- №29595054 від 15.10.2019 на суму 543,00 грн. (а.с. 39);
- №31557123 від 01.11.2019 на суму 543,00 грн. (а.с. 40);
- № 34580030 від 03.12.2019 на суму 543,00 грн. (а.с. 41);
- №889835 від 10.01.2020 на суму 543,00 грн. (а.с. 42);
- №11809785 від 18.02.2020 на суму 663,00 грн. (а.с. 43);
- №13549974 від 03.03.2020 на суму 663,00 грн. (а.с. 44);
- №21307602 від 07.05.2020 на суму 663,00 грн. (а.с. 45);
- №26024435 від 19.06.2020 на суму 663,00 грн. (а.с. 46);
- №27825163 від 09.07.2020 на суму 663,00 грн. (а.с. 47)
- № 31314484 від 07.08.2020 на суму 663,00 грн. (а.с. 48);
- №34578651 від 15.09.2020 на суму 663,00 грн. (а.с. 49);
- №37230537 від 08.10.2020 на суму 663,00 грн. (а.с. 50);
Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Слід зазначити, що відповідно до п. 102.4. ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до п. 522 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширення на території України короновірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 цього Кодексу.
На час розгляду справи карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширення на території України короновірусної хвороби (COVID-19) ще діє, а тому з огляду на п. 522 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України перебіг строку давності грошових зобов`язань визначених у вищенаведених деклараціях не минув.
Вказане податкове повідомлення-рішення направлялося позивачу рекомендованим листом, однак доказів їх оскарження в судовому чи адміністративному порядку до суду не надано.
Водночас суд зазначає, що в розрахунку податкової заборгованості (а.с. 7) відображено, що пеня за несвоєчасну сплату позивачем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 59,43 грн. нарахована на підставі невизначеного документу та податкової декларації з податку на додану вартість від 16.11.2013.
Проте, позивачем не надано до суду належних доказів та підстав нарахування пені в зазначеній сумі. Також суду не надано податкової декларації від 16.11.2013, а також доказів фактичної сплати позивачем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 59,43 грн. та дати сплати.
Тому, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про стягнення із позивача податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), а саме пені в розмірі 59,43 грн.
Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення- рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Відповідно до п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Податковим органом було сформовано податкове повідомлення-рішення від 13.12.2018 №860/54-13, яким відповідачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами в сумі 1568,90 грн.;
Вказане податкове повідомлення-рішення направлялися рекомендованим листом та вручено відповідачу 28.02.2019 (а.с. 65).
Доказів, що вище зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку, суду надано не було.
Отже у відповідача наявний податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 1568,90 грн., що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків та податковим розрахунком (зворотній бік а.с. 7, 75).
В силу положень пункту 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Об`єктами оподаткування (ст. 270 Податкового кодексу України) є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Згідно з приписами ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.
Згідно з пунктом 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання самостійно визначене платником податків.
Проте, позивачем не надано до суду належних доказів та підстав нарахування пені в зазначеній сумі.
Також суду не надано податкових декларацій відповідача з плати за землю від 19.02.2014, від 19.02.2015, від 22.02.2016, а також доказів фактичної сплати відповідачем податкових зобов`язань, які стали підставною для нарахування пені, дати такої сплати.
Згідно із п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За приписами п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
З метою погашення податкового боргу позивачем було вручено відповідачу податкову вимогу від 12.01.2021 № 1056-13 на суму 128680,80 грн., проте сума боргу є не сплаченою.
Після вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана.
За приписами пп. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно із ч. 1 п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар