Справа № 140/2983/22
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/2983/22 пров. № А/857/9045/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року (головуючий суддя Лозовський О.А., м.Луцьк) у справі № 140/2983/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

29.03.2022 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 18.04.2019 ВП №58925261.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року позов ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Креді Агріколь Банк» про визнання протиправною та скасування постанови залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначила, що постанову про стягнення виконавчого збору не отримувала, оскільки перебувала за кордоном в Республіці Польща, а за адресою АДРЕСА_1 проживає син, якому мабуть і вручили зазначену кореспонденцію, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду.

У відповідності до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2022 вказану позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.04.2022 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України, та призначено судове засідання у справі на 15:00 28.04.2022.

В поданому до суду першої інстанції відзиві, відповідач заперечив позовні вимоги з тих підстав, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору прийнята відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, відповідач заявив клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки постанову про стягнення виконавчого збору від 18.04.2019 ВП №58925261 позивач отримала 18.02.2022.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Проте, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Так, відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зазначає, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись . Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Предметом спору в даній справі є постанова від 18.04.2019 ВП №58925261 про стягнення виконавчого збору в сумі 14808,29 грн.

В позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суду позивач вказує на дотримання строку звернення до суду, оскільки про наявність постанови від 18.04.2019 ВП №58925261 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 14808,29 грн їй стало відомо 22.03.2022 з відповіді відповідача на її заяву від 07.03.2022 про видачу постанови №58925261 від 18.04.2019 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Апеляційний суд вказує, що ознайомлення 22.03.2022 з постановою про стягнення виконавчого збору від 18.04.2019 ВП №58925261 за заявою позивача не підміняє собою дати з якої позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

16.02.2022 заступником начальника Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гань А.Ф. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68652588 з примусового виконання постанови Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про стягнення виконавчого збору №58925261. Відповідно до списку рекомендованих листів №12 від 16.02.2022 та списку згрупованих рекомендованих поштових відправлень №2746 вказану постанову направлено боржнику за адресою: АДРЕСА_1 за вих.№13283. Згідно з інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» за запитом про відстеження поштового відправлення №710 вручено особисто 18.02.2022. Також, факт отримання постанови про стягнення виконавчого збору від 18.04.2019 ВП №58925261 боржником підтверджуються наданою представником відповідача копією відповіді на відзив ОСОБА_1 від 16.03.2021 в межах справи №161/2400/21, яку розглядав Луцький міськрайонний суд.

Таким чином, станом на 18.02.2022 позивачу було відомо про наявність постанови про стягнення виконавчого збору від 18.04.2019 ВП №58925261 в розмірі 14808,29 грн. Проте, з позовом про оскарження вказаної постанови позивач звернулася лише 23.03.2022, тобто після спливу десяти днів визначених статтею 287 КАС України.

За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі № 140/2983/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний