Справа № 216/2414/22
Суддя: ЦИМБАЛІСТЕНКО О. В.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/2414/22
провадження 2-а/216/45/22
РІШЕННЯ

іменем України

08 серпня 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бакуменко Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Цань Дмитра Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі-відповідач 1), інспектора сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Цань Дмитра Анатолійовича (далі-відповідач 2), в якому він просить скасувати постанову серії БАВ № 451383 від 07.07.2022 року, яка була винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Цань Дмитра Анатолійовича про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що Правил дорожнього руху він не порушував, оскаржувана постанова є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.07.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277,280-283,285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та інспектор сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Цань Д.А. в судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно та належним чином. 03.08.2022 на адресу суду надійшов відзив, сфоромований в системі «Електронний суд» 02.08.2022, за підписом представника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Стояновські Д.І., в якому останній зазначив, що з позовною заявою не погоджується, в задоволенні позову просить відмовити, оскільки позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності в межах санкцій ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, постанова винесена уповноваженою особою з дотриманням правил чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, від начальника відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській обалсті Хандис Ю. на адресу суду, поштою, надійшов відеоматеріал на підтвердження обставин викладених в постанові про накладення адміністративного стягнення від 07.07.2022.

Згідно частин 1, 3 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до положень згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАН № 451383 від 07.07.2022, винесеної інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Цань Д.А., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення, з врахуванням ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Склад адміністративних правопорушень полягав в тому, що 07.01.2022 року о 08 год. 55 хв. на а/д Н-23 Кропивницький - Кривий Ріг ОСОБА_1 не мав при собі, не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування, а також роботу ТЗ було переобладнано з бензину на газ, що не зареєстровано в органах МВС.

Заперечуючи вину у порушенні Правил дорожнього руху та вважаючи постанову серії БАВ № 451383 від 07.07.2022 неправомірною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення унормовано, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

В силу приписів статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху: частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частина 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Частиною 2 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з частиною 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п. 1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9. Правил).

Частиною 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема Кодексу України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про здійснення будь-якої фіксації правопорушення.

Таким чином, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові серії БАВ № 451383 від 07.07.2022 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Така правова позиція узгоджується також з практикою Верховного Суду (постанова № 592/5576/17 від 24.01.2019).

Крім того, суд звертає увагу на те, що події відображені у спірній постанові мали місце 07.01.2022, як зазначено посадовою особою при складенні постанови, у відзиві на позов представником відповідача описані події, що мали місце 07.07.2022 року, з наданих сторонами відеоматеріалів вбачається, що події мали місце у теплу пору року.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, надана позивачем копія відеозапису та переглянута в судовому засіданні свідчить про те, що посадовою особою була складена постанова серії БАВ № 451383 від 07.07.2022 відносно ОСОБА_1 , без з`ясування обставин передбачених ст. 280 КУпАП, з відеоматеріалу вбачається, що права ОСОБА_1 передбачені ч. 2 ст. 268 КУпАП порушені, оскільки останній звернувся до інспектора з проханням надання права на захист та про відкладення розгляду справи, на що інспектор відмовив та пояснив, що в цьому немає сенсу.

В даному випадку єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що позивачем порушено Правила дорожнього руху та відповідно вчинено адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідачами всупереч ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України надано не було.

При цьому, суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, сама по собі не є доказом у справі про адміністративне правопорушення та не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке приймається ним на підставі оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка надана позивачем, суд не може визнати належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 712/12830/16-а.

Отже, відповідачами не виконано обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення (постанови).

Крім того, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Дана позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 23 липня 2020 року у справі № 524/6159/16-а.

Щодо ігнорування відповідачем вимоги позивача про необхідність скористатися правовою допомогою, що відображено на відеозаписі наданому позивачем, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Конституційний Суд України у рішенні у справі № 13-рп/2000 від 16.11.2000 року, дійшов висновку, що закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис «кожен є вільним у виборі захисника своїх прав» (частина першастатті 59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин, а не тільки з кримінальних. Право на захист, зокрема, може бути реалізоване фізичною особою у цивільному, арбітражному, адміністративному і кримінальному судочинстві.

Суд зазначає, що право особи на захист та правову допомогу - одна з найважливіших державних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина, закріплених ст. 59, ч. 2 ст. 63, п. 5 ч. 3 ст. 129 Конституції України та міжнародними актами, які становлять національне законодавство, щодо прав людини і основоположних свобод (ст. 11 Загальної декларації прав людини; ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права; ч. 3ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), і не може бути обмежено з огляду на освіту, посаду, соціальний статус особи, яка заявляє про бажання скористатись правовою допомогою адвоката.

Таким чином, доказів на спростування доводів позивача щодо порушення його права на захист, а саме розгляд справи за відсутності захисника, матеріали справи не містять.

Порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема реалізації права на захист, є підставою для скасування постанови, незалежно від наявності чи відсутності вини позивача.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 640/16220/16-а.

Крім того, згідно зі ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачі, які є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надали жодних належних і допустимих у розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ними оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростували тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування постанови серії БАВ № 451383 від 07.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складену інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Цань Д.А.

Розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки позов задоволений, то понесені позивачем судові витрати у сумі 496 грн. 20 коп. належить стягнути з суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, так як відповідачем по справі є посадова особа цього Управління.

Керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Цань Дмитра Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

2. Скасувати постанову серії БАВ № 451383 від 07.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складену інспектором сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Цань Д.А.

3. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

5. Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, за серією та номером паспорту НОМЕР_1 , адреса:

АДРЕСА_1 . Відповідачі:

Кропивницьке районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (25030, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Вокзальна, буд. 58, );

інспектор сектору реагування патрульної поліції Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Цань Дмитро Анатолійович (25030, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Вокзальна, буд. 58).

Суддя О.В. Цимбалістенко