Справа № 200/4307/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року справа №200/4307/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року (повне судове рішення складено 08 грудня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/4307/21 (суддя в І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії № 99 від 25.03.2021;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 19.03.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до п «б» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) в редакції до внесення змін Законом України від 02.03.2015 № 213-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213-VIIІ) для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом № 213-VIIІ для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком 2. Однак рішенням відповідача № 99 від 25.03.2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV), у зв`язку з недосягненням пенсійного віку: а саме жінки які народились з 01.04.1969 по 30.09.1969 у віці 54 роки 6 місяців. При цьому, позивач посилалась на рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 25 березня 2021 року № 99 про відмову в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язано Покровське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 19 березня 2021 року на підставі пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, яка діяла до ухвалення Закону № 213-VІІІ.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування зазначено, що згідно наданих документів до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач має 25 років 05 місяців 29 днів страхового стажу та 22 роки 03 місяці 27 днів пільгового стажу який дає право на призначення пенсії за вимогами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV. Враховуючи вищевикладене, управлінням було прийнято Рішення № 99 від 25.03.2021 про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Також слід зазначити, що ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2022 року замінено відповідача Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, пл. Соборна, 3).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

19.03.2021 позивачем до Пенсійного фонду надано заяву на призначення пенсійної виплати за п. 2 статті 114 Закону № 1058-ІV, за результатами розгляду якої, 25.03.2021 прийнято рішення № 99 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням ОСОБА_1 пенсійного віку. Зазначено про право на пенсію, яке буде мати позивач після досягнення пенсійного віку 54 роки 6 місяців, а саме 19.01.2024.

Слід вказати, що у справі відсутній спір щодо розміру загального трудового стажу та пільгового стажу роботи позивача.

Спірним питанням по цій справі є правомірність відмови відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

Також судова колегія зазначає, що 08 червня 2021 року місцевим судом зупинялось провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

На виконання вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз.1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До спірних правовідносин судами застосовано норми матеріального права з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить п. 2 ч. 2 ст. 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами ст.12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VIIІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VIIІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14 пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VIIІ .

Згідно з п. 3 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом № 213-VIIІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (п. 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIIІ.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, п. 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду відхилила доводи пенсійного органу про те, що відповідно до ст. 5 Закону № 1058-ІV дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону; виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Адже Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Закон № 1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон № 1058-ІV.

Велика Палата Верховного Суду також не погодилась з посиланням пенсійного органу на абзац другий пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, відповідно до якого положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. На думку пенсійного органу, це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону № 1788-ХІІ відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788-ХІІ всі інші положення, чого зроблено не було.

Щодо безпосередньо суті позовних вимог, з огляду на викладене, правильним є висновок місцевого суду, що рішення Покровського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 99 від 25.03.2021 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, яким позивачці відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за норами п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону 1058-ІV у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 55 років, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, оскільки на час звернення за призначенням пенсії вона досягла 50-річного віку та набула необхідний страховий і пільговий стаж.

Також обґрунтованим є висновок суду, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є покладання на відповідача обов`язку призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 19 березня.2021 року (з дати звернення за призначенням пенсії) на підставі п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, яка діяла до ухвалення Закону № 213-VIIІ.

Застосовуючи цей спосіб захисту порушеного права, суди виходять з того, що судовий захист має бути ефективним, зокрема виключати повторне звернення до суду, а також враховує положення ч. 2 ст. 9 КАС.

Крім того, саме такий спосіб захисту порушеного права застосований Верховним Судом за наслідками розгляду зразкової справи.

Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального, так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають задоволенню з обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2021 року в справі № 200/4307/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 09 серпня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук