Справа № 204/8851/21
Суддя: Мащук В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/8851/21
Провадження № 2-а/204/14/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Єрмак Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Інспектор управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Голіков Денис Олександрович 4 бат. 1 рота, про визнання недійсною та скасування постанови серія ЕАО № 4986546 від 04.11.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, суд

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Інспектор управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Голіков Денис Олександрович 4 бат. 1 рота, в якій просив суд постанову серії ЕАО № 4986546 від 04.11.2021 року у справі про адміністративне правопорушення визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 04.11.2021 року о 05 год. 28 хв. інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Голіковим Денисом Олександровичем 4 бат. 1 рота, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4986546 від 04.11.2021 року.

04.11.2021 року приблизно о 05 год.15 хв. після зупинки ТЗ яким керував позивач, працівником поліції було повідомлено про порушення правил дорожнього руху, а саме, що позивач керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком позаду авто в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в. ПДР.

Однак, винесена постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, матеріали справи не містять доказів того, що позивач керував будь-яким транспортним засобом та відповідно здійснив вказане правопорушення. Також відповідачем не надано будь-яких доказів про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема про те, що позивач умисно їхав на автомобілі, у якого неосвітлений номерний знак у темну пору доби. Позивач стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки зазначена несправність на автомобілі виникла в дорозі, про що він пояснив працівнику патрульної поліції, так як ОСОБА_1 виїхав до м. Запоріжжя в світлу пору доби, а повертався в темну. Будь-яких несправностей, зокрема, щодо непрацюючого освітлення номерного знаку автомобіля відповідний датчик не показував, а тому під час керування транспортним засобом позивач не мав змоги встановити цю несправність.

Таким чином, при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб`єктом владних повноважень інспектором поліції в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винність позивача у вчиненні порушення, будь-які докази на підтвердження порушення позивачем ПДР до постанови не долучено, у зв`язку з чип позивач звернувся до суду з позовом.

В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позов, заяву про розгляд справи за його відсутності суду, не надав.

Третя особа в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04 листопада 2021 року інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Голіковим Денисом Олександровичем 4 бат. 1 рота винесено постанову серії ЕАО № 49865446 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , відповідно до якої водій ОСОБА_1 04.11.2021 року о 05.14 год. керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком позаду авто в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в. ПДР України (арк.с.4-5).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з п. 2.9 в ПДР України Відповідно до п. 2.9.в) ПДР України: водієві забороняється керувати транспортним засобом: -не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, -неосвітленим (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутим.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В позовній заяві позивачем стверджувалось, а відповідачем та третьою особою не спростовано, що ним експлуатувався технічно справний транспортний засіб, який перед початком експлуатації, був перевірений позивачем.

Відтак, суд вважає, що інспектор патрульної поліції належним чином не зафіксував факт порушення позивачем правил дорожнього руху України, а тому постанова підлягає до скасування.

Оцінюючи вищевикладене, суд вважає, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КпАП України, відповідач до суду не надав.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Таким чином, на підставі викладеного, оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, суд приходить до висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та, як наслідок, неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з огляду на те, що жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП матеріали справи не містять, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю.

Щодо розподілу судових витрат, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що під час подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 454 грн.00 коп., тому зазначена сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 2, 244- 246,72,77,242,286,293,295, 371,382 КАС України, ст.ст.251,280, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про Національну поліцію», суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Інспектор управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Голіков Денис Олександрович 4 бат. 1 рота, про визнання недійсною та скасування постанови серія ЕАО № 4986546 від 04.11.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову серії ЕАО № 4986546 від 04.11.2021 року, винесену Інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Голіковим Денисом Олександровичем 4 бат. 1 рота про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за порушення ч. 6 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції(03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ), витрати по сплаті судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Ю. Мащук