Справа № 480/4556/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 р. Справа № 480/4556/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 (суддя Опімах Л.М.; м. Суми) по справі № 480/4556/21

за позовом ОСОБА_1

до Тростянецької міської ради

про визнання бездіяльності протиправною, стягнення середньомісячної заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2021 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Тростянецької міської ради (надалі також - відповідач) в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягала у ненарахуванні та не виплаті їй середньої заробітної плати за період з 19.11.2020 по дату працевлаштування, але не більше шести місяців;

- стягнути з відповідача на її користь середньомісячну заробітну плату за період з 19.11.2020 року по 19.05.2021 року, у розмірі 69487,50 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття при не повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що попереднє місце роботи позивача збережене, а на посаді яку займала позивач працює інша особа, яка підлягає звільненню. Натомість зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що позивач позбавлена можливості працевлаштування в установі, де вона працювала до обрання на виборну посаду, або ж на рівноцінній роботі (посаді), на іншому підприємстві, установі, організації. Вказані обставини, на переконання позивача, свідчать про наявність у неї права на отримання середньомісячної заробітної плати за спірний період, оскільки неможливість надання колишньому депутату місцевої ради попередньої або рівноцінної роботи на підприємстві (установі, організації) з яким він перебував у трудових відносинах, або, за його згодою, на іншому - закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 26.10.2010 прийнята на посаду вчителя зарубіжної літератури Станівської ЗОШ І-ІІ ступенів.

12.11.2010 року ОСОБА_1 звільнена з посади вчителя зарубіжної літератури у зв`язку з переходом на виборну посаду згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України.

15.11.2010 ОСОБА_1 обрана секретарем Станівської сільської ради відповідно до Рішення сесії Станівської сільської ради № 2-СР від 12.11.2010 року.

06.11.2015 ОСОБА_1 обрана секретарем Станівської сільської ради, відповідно до Рішення сесії Станівської сільської ради № 2-СР від 06.11.2015 року ( а.с.10-19).

18.11.2020 позивач звільнена у зв`язку з закінченням строку повноважень ради, відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.п. 4, п.2 Розділу 2 "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення території та адміністративних центрів територіальних громад" від 16 квітня 2020 року № 562-ІХ, ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідно до Рішення Тростянецької міської ради 1 сесії 8 скликання від 18.11.2020 року.

20.11.2020 позивач звернулася з письмовою заявою до Станівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Тростянецької районної ради Сумської області (далі - Станівська ЗОШ І-ІІ ступенів) з вимогою про працевлаштування на посаду вчителя, яку вона обіймала до обрання секретарем Станівської сільської ради. На заяву отримала відповідь про неможливість працевлаштування через те, що посада, на якій позивач працювала до обрання на виборну посаду, є зайнятою. Також повідомлено про неможливість надати їй іншу рівноцінну посаду ( а.с.20,21).

25.11.2020 позивач звернулася до Тростянецької міської ради з письмовою заявою про здійснення їй виплати середньомісячної заробітної плати, яку вона отримувала на посаді секретаря Станівської сільської ради, посилаючись на частину 2 статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", повідомивши, що попереднє місце роботи зайняте, а рівноцінна робота (посада) відсутня, додавши до заяви копію трудової книжки та довідку зі Станівської ЗОШ І-ІІ ступенів (а.с. 22).

Тростянецькою міською радою позивача повідомлено про відсутність підстав для такої виплати, оскільки забезпечення її роботою є обов`язком Станівської ЗОШ І-ІІ ступенів ( а.с. 23).

12.01.2021 року позивач знову звернулася до Станівської ЗОШ І-ІІ ступенів з заявою про надання їй попередньої роботи, а у разі неможливості надати роботу що є рівноцінною попередньо займаній посаді.

13.01.2021 Станівською ЗОШ І-ІІ ступенів було видано Довідку № 10, згідно з якою позивач звільнена 12.11.2010 року з посади вчителя зарубіжної літератури Станівської ЗОШ І-ІІ ступенів у зв`язку з переходом на виборну посаду на підставі п.5 ст. 36 КЗпП України і про те, що у Станівській ЗОШ І-ІІ ступенів не має можливості надати попередню роботу (посаду), інша рівноцінна робота відсутня, Станівська ЗОШ І-ІІ ступенів немає можливості надати іншу рівноцінну роботу на іншому підприємстві, в установі, організації ( а.с.24,25).

12.02.2021 позивач знову звернулася з заявою до Тростянецької міської ради, у якій просила здійснити виплату середньої заробітної плати терміном до 6 місяців, яку отримувала на виборній посаді секретаря Станівської сільської ради ( а.с.26).

Тростянецькою міською радою до Станівського закладу загальної освіти І-ІІ ступенів Тростянецької міської ради 15.03.2021 року було направлено лист про гарантоване право позивача на працевлаштування на попередню посаду, і відмова у її працевлаштуванні не відповідає чинному законодавству, а тому доручено невідкладно вжити заходів по працевлаштуванню ОСОБА_1 ( а.с.28)

26.03.2021 Станівським закладом загальної освіти І-ІІ ступенів направлено позивачу гарантійний лист з пропозицією працевлаштуватися з 01.04.2021 року на посаду вчителя зарубіжної літератури з тижневим навантаженням 6 годин, а також з можливістю надання 0,25 ставки соціального педагога та 0,25 ставки педагога організатора за сумісництвом ( а.с.29).

Від запропонованої посади позивач відмовилась.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено факту об`єктивної неможливості працевлаштування позивача як на попередній роботі, так і на іншій, рівноцінній посаді, відтак, у відповідача відсутній обов`язок по виплаті позивачу середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, гарантії депутатської діяльності визначено в Законі України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11 липня 2002 року № 93-IV (далі - Закон № 93-IV).

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону № 93-IV депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю. Депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі статтею 118 Кодексу законів про працю України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Частиною першою статті 33 Закону № 93-IV передбачено, що в разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Відповідно до частини другої статті 33 Закону № 93-IV депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно дозакону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Аналіз положень статті 33 Закону №93-IVдає підстави для висновку, що законодавством гарантується право депутата місцевої ради на надання йому, після закінчення його повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади), а за її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади).

Під відсутністю посади/роботи необхідно розуміти лише об`єктивну неможливість надати депутату місцевої ради, звільненому з виборної посади, попередньої посади через ліквідацію підприємства, установи, організації, її скорочення тощо, а не відсутність вакансії у зв`язку з тим, що посаду, яку до обрання на виборну посаду обіймав депутат місцевої ради, було запропоновано іншій особі.

Якщо посаду, яку обіймав депутат місцевої ради до обрання його на виборну посаду у раді, займає інша особа, трудовий договір з нею, у тому числі укладений безстроково, розривається з підстав, передбачених пунктом 6 частини першої статті 40 КЗпП України, частиною другою статті 33 Закону № 93-IV.

Отже, та обставина, що на момент закінчення повноважень позивача як секретаря Станівської сільської ради посада, яку вона обіймала до обрання на виборну посаду в Станівській сільській раді, не є вакантною, не може бути перешкодою для надання їй попередньої посади (роботи).

Гарантія працевлаштування, установлена статтею 33 Закону № 93-IV, досягається з однієї сторони - обов`язком роботодавця укладати лише строковий договір з працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, обраний на виборну посаду в раді, з іншої - зобов`язанням роботодавця розірвати безстроковий або строковий трудовий договір у зв`язку з необхідністю поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу. І лише у разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Беручи до уваги вищевикладене, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято як доказ неможливості працевлаштування позивача на посаді, яку вона обіймала до обрання на виборну посаду в Станівській сільській раді, довідку Станівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Тростянецької районної ради Сумської області від 23.11.2020 № 04-14/166. Обставин неможливості працевлаштування позивача також не зазначено і в довідці Станівській сільській раді, довідку Станівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Тростянецької районної ради Сумської області від 13.01.2021 № 10.

За таких обставин, враховуючи, що під час судового розгляду не встановлено факту об`єктивної неможливості працевлаштування позивача як на попередній роботі, так і на іншій, рівноцінній посаді, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у відповідача обов`язку по виплаті позивачу середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 по справі № 480/4556/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова