Справа № 560/10833/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10833/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

05 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугою років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) відповідно до вислуги, яка становить 33 роки 11 місяців та 11 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" призначивши пенсію в розмірі передбаченому п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з часу настання права на таку пенсію, а саме з 01.04.2021, здійснивши перерахунок та виплату пенсії з врахуванням раніше виплачених сум.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.12.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідно до вислуги 29 років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021 з урахуванням вислуги років в пільговому обчисленні - 33 роки 11 місяців 11 днів та відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і раніше виплачених сум.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 908 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 1000 грн витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

У задоволенні позову в частині стягнення на користь позивача 2837,50 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач проходив службу, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, тому позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку в цілях призначення пенсії за вислугою років на підставі пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб". При цьому, в якості календарної вислуги років, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, належить врахуванню вислуга, яка значиться в наказі від 03.03.2021 №005-о/д як вислуга років "в пільговому обчисленні - 33 роки 11 місяців 11 днів". Проте відповідач протиправно призначив позивачу пенсію за вислугу років із врахуванням страхового стажу - 29 років.

Таким чином, дії відповідача щодо призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ відповідно до вислуги 29 років є протиправними.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що згідно подання Державної фіскальної служби України, загальний страховий стаж позивача для призначення пенсії станом на 15.03.2021 складає 29 років 00 місяців 14 днів, з них служба в Збройних Силах та податковій міліції в календарному обчисленні - 22 роки 11 місяців 10 днів, страховий стаж - 06 років 01 місяць 04 дні.

З 01.10.2011 п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" поширює свою дію лише на осіб, які мають календарну вислугу років, яку заборонено обраховувати у будь-якому пільговому обчисленні.

При цьому в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб. звільнених з військової служби та деяких інших осіб" не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначити особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах.

Також вказано про помилковість посилань суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, оскільки у обставини у вказаній справі різняться з обставинами цієї справи, зокрема, у поданні уповноваженого структурного підрозділу податкового органу відсутня вислуга років у пільговому обчисленні.

Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу вказано, що поданої позивачем квитанції до прибуткового касового ордеру від 26.08.2021 недостатньо для підтвердження сплати гонорару адвокату. Також вказано про відсутність впливу вирішення даної справи на репутацію позивача та відсутність публічного інтересу до даної справи. Зазначено, що позовна заява по даній категорії справ є типовою і не потребує складних правових досліджень.

Разом з тим вказано, що визначення грошового забезпечення та розрахунок вислуги років для обчислення пенсії здійснюють відповідні міністерства та відомства за матеріалами особових справ осіб, що проходили службу, які зберігаються в уповноважених структурних підрозділах. Тому, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги клопотання відповідача про залучення до участі у справі Державну фіскальну службу України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 23.05.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

З Державної фіскальної служби України до відповідача 17.05.2021 за №754/5 надійшли подання та документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років. За змістом вказаного подання загальний страховий стаж позивача для призначення пенсії станом на 15.03.2021 складає 29 років 00 місяців 14 днів, з них служба в Збройних Силах та податковій міліції в календарному обчисленні - 22 роки 11 місяців 10 днів, страховий стаж - 06 років 01 місяць 04 дні.

Відповідно до витягу з наказу Державної фіскальної служби України від 03.03.2021 №005-о/д "Про звільнення працівників податкової міліції" звільнено з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил за пунктом 64 підпунктом "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114, (з постановкою на військовий облік) полковника податкової міліції ОСОБА_1 - заступника начальника управління - начальника відділу оперативного документування управління оперативної підтримки Головного управління ДФС у Хмельницькій області, 15.03.2021. Вислуга років на 15.03.2021 складає: в календарному обчисленні - 22 роки 11 місяців; в пільговому обчисленні - 33 роки 11 місяців 11 днів; загальний страховий стаж - 29 років 00 місяців 14 днів.

ОСОБА_1 призначена пенсія в розмірі 54% за вислугу 29 років, з урахуванням страхового стажу.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 15.06.2021, в якій просив зарахувати вислугу років в пільговому обчисленні в розрахунок розміру призначеної пенсії.

Відповідач повідомив позивача листом про те, що з врахуванням норм Закону №2262-ХІІ та наданих документів позивачу призначено пенсію в розмірі 54% за вислугу 29 років, з урахуванням страхового стажу. Підстав для призначення пенсії за вислугу років з урахуванням пільгової служби, у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області немає.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом "а" частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; ... з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до пункту "б" статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Підпунктом 353.4.2. пункту 353.4 статті 353 Податкового кодексу України визначено, що полковник податкової міліції, яким є позивач, належить до старшого начальницького складу.

Згідно частини 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Водночас статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі - Постанова №393).

Відповідно до пункту 2 Постанови №393 до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Разом з тим колегія суддів враховує, що Верховний Суд у постанові від 27.03.2018, у справі № 295/6301/17, від 10.07.2019, у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року, у справі № 295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року, у справі № 360/1432/19, від 27 березня 2020 року, у справі № 569/727/17, від 23 червня 2020 року, у справі № 750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року, у справі №620/509/19 зробив висновок про те, що для отримання права на призначення пенсії за вислугою років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021, у справі 805/3923/18-а, відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018, у справі №725/1959/17, від 27.03.2018, у справі № 295/6301/17, а також з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Крім того, Верховним Судом зазначено, що пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою КМУ № 393.

Так, можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у відповідному порядку.

Вказана позиція також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021, у справі № 480/4241/18.

При цьому доводи апелянта про помилковість посилань суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, оскільки у обставини у вказаній справі різняться з обставинами цієї справи, зокрема, у поданні уповноваженого структурного підрозділу податкового органу відсутня вислуга років у пільговому обчисленні колегія суддів відхиляє, оскільки вислуга років позивача в календарному обчисленні та в пільговому обчислені вказана у наказі "Про звільнення працівників податкової міліції" від 03.03.2021 №005-о/д.

Згідно матеріалів справи, вислуга років позивача станом на день звільнення з військової служби в Збройних Силах України складає: в календарному обчисленні - 22 роки 11 місяців; в пільговому обчисленні - 33 роки 11 місяців 11 днів; загальний страховий стаж - 29 років 00 місяців 14 днів.

Отже, враховуючи, що позивач проходив службу, яка передбачена Постановою №393, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку в цілях призначення пенсії за вислугою років на підставі пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ.

При цьому, в якості календарної вислуги років, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, належить врахуванню вислуга, яка значиться в наказі від 03.03.2021 №005-о/д як вислуга років "в пільговому обчисленні - 33 роки 11 місяців 11 днів". Проте відповідач протиправно призначив позивачу пенсію за вислугу років із врахуванням страхового стажу - 29 років.

Стосовно тверджень відповідача про те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги клопотання відповідача про залучення до участі у справі Державну фіскальну службу України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.12.2021, крім іншого, відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залучення третьої особи на стороні відповідача.

При цьому, передумовою залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача або відповідача, є матеріальні правовідносини між стороною та потенційною третьою особою та розгляд судом спору, рішення за яким створює наслідки безпосередньо для цих правовідносин. Зокрема, встановлює факти, які згодом можуть бути використані у спорі між стороною і третьою особою, що бере участь на її стороні.

Сама лише заінтересованість у тому чи іншому результаті судового розгляду не свідчить про наявність правовідносин між позивачем або відповідачем та особою, про залучення якої в якості третьої особи подано клопотання. Така заінтересованість не є підставою для участі у справі.

Відповідачем вказано, що визначення грошового забезпечення та розрахунок вислуги років для обчислення пенсії здійснюють відповідні міністерства та відомства за матеріалами особових справ осіб, що проходили службу, які зберігаються в уповноважених структурних підрозділах.

Проте в цій справі наявне подання про призначення пенсії здійснене Управлінням оперативного документування Головного управління боротьби з фінансовими злочинами ДФС України.

Водночас відповідач не навів доводів про те, як рішення суду у цій справі, щодо призначення пенсії позивачу, створить наслідки для правовідносин між позивачем та Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Хмельницькій області чи Державною фіскальною службою України.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ відповідно до вислуги 29 років є протиправними.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону №2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.04.2021 з урахуванням вислуги років в пільговому обчисленні - 33 роки 11 місяців 11 днів та відповідно до пункту "а" статті 13 Закону №2262-ХІІ і раніше виплачених сум.

Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Вказана правова позиція також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 15.03.2019 у справі №826/7778/17.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу представник позивача надав: договір про надання правової допомоги №20-08/2021 від 20.08.2021; Додаток 1 до вказаного договору, яким визначено вартість послуг за надання правової допомоги та розрахунок вартості правової допомоги; акт №01 від 26.08.2021 прийому передачі наданих послуг; квитанція до прибуткового касового ордеру №35 від 26.08.2021 на суму 2837,50 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг виконавець надав послугу складання та подання позовної заяви немаймового характеру у справі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - використано 2,5 години часу, ставка гонорару за одну годину - 1702,50-11350 грн; розмір гонорару - 2837,50 грн.

Отже твердження відповідача про те, що поданої позивачем квитанції до прибуткового касового ордеру від 26.08.2021 недостатньо для підтвердження сплати гонорару адвокату є безпідставними, оскільки надання правової допомоги підтверджується й іншими доказами.

Стосовно доводів про відсутність впливу вирішення даної справи на репутацію позивача та відсутність публічного інтересу до даної справи, а також, що позовна заява по даній категорії справ є типовою і не потребує складних правових досліджень суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції враховано, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних. Обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Тобто, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що співмірним та пропорційним розміром витрат на правничу допомогу , які підлягають стягненню на користь позивача є 1000 грн.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.