Справа № 420/7072/22
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7072/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (вул. Куяльницька, 26-А, с. Куяльник, Подільський район, Одеська область, 66350) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 23.05.2022 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

До суду від позивача на виконання ухвали суду надійшов позов до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати підпункт 6 пункту 1 рiшення відповідача від 24.02.2022 року №4144-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення технічної документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення суду» про відмову у наданнi дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки iз земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подiльського району Одеської області йому - ОСОБА_1 ;

зобов`язати відповідача надати йому - ОСОБА_1 , дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність відповідача, викладених у клопотанні від 08.06.2021 року.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.06.2021 він звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №2142-VIII від 24.02.2021 позивачу було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання з підстав неможливості визначення місця розташування земельної ділянки, яке було оскаржено позивачем, та п. 5 якого постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 по справі №420/12269/21 визнано протиправним і скасовано в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою йому ОСОБА_1 . Також постановою від 14.12.2021 зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути його заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 по справі №420/12269/21 відповідачем 24.02.2022 була повторно розглянута заява позивача від 08.06.2021 та прийнято загальне рішення №4144-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення суду», в якому рада вирішила: 1. Відмовити у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, громадянам: 6. ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що дії відповідача щодо повторної відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є необґрунтованими, протиправними та такими, що не відповідають приписам ст. 19 Конституції України та приписам ст.ст. 118,121 Земельного кодексу України.

Позивач зазначив, що оскаржуване рішення взагалі не обґрунтовано, не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії.

Ухвалою суду від 23.05.2022 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 10.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому вказує, що рішення №2142-VIII від 24.02.2021 прийнято у законний спосіб, оскільки 24 лютого 2022 року на 16-й черговій сесії Куяльницької сільської ради VIII скликання було зареєстровано 15 депутатів та сільський голова, що становить менше необхідного кворуму (2/3 голосів депутатів від загального складу ради) для прийняття рішення щодо безоплатної передачі земельної ділянки.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої він вважає оскаржуване рішення протиправним та вказане підлягає скасуванню.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

07.06.2021 року позивач звернувся до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,9 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, кадастрові номери: :01:002:0626 - 9 га., або :01:002:0625 - 18 га., або :01:002:0622 - 18 га, або :01:003:0189 - 33.5045 га., за межами населеного пункту Топали, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність та розпорядження Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, за межами населеного пункту Антонівка, які позначені на публічної кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 43,874 га., яка має межу з земельними ділянками кадастровий номер :01:001:0369, (17) та земельної ділянки КОАТУУ: , зона: 01, Квартал: 001, площа 45,637 га., яка має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0204 (18).

Рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №2142- VIII від 24.06.2021 року «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» пунктом 5 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у зв`язку з неможливістю визначення місця розташування земельної ділянки, наступним громадянам: 5.25 - ОСОБА_1 .

Вищевикладені обставини встановлені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 по справі №420/12269/21, яка набрала законної сили 14.12.2021, та згідно ч. 4 ст. 78 КАС України мають преюдиціальне значення для вирішення цієї справи.

Позивач звертався до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача з метою оскарження п. 5 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області № 2142 - VIII від 26.04.2021 року «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року по справі №420/12269/21 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 по справі №420/12269/21 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року по справі № 420/12269/21 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано п. 5 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області № 2142 - VIII від 26.04.2021 року «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства», в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, у зв`язку з неможливістю визначення місця розташування земельної ділянки наступним громадянам: 5.25. ОСОБА_1 ;

зобов`язано Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом "б" частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, кадастровий номер: :01:002:0206 - 61,482 га, за межами с. Коси Слобідка, або земельних ділянок кадастровий номер - :01:003:0460 - 28,5436 га, за межами с. Нестоїта, або земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0490 - 32,3611 га за межами с. Качурівка, чи земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0319 - 15,3873 га за межами с. Мардарівка Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області: за межами населеного пункту Коси Слобідка, яка позначена на публічній кадастровій карті: КОАТУУ: , зона: 01, квартал: 102, площею більше 29,5689 га, та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:0206; за межами с. Коси, яка позначена на публічній кадастровій карті КОАТУ: , зона: 01, квартал: 001, площа більше 10 га, та має межу з земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0315; за межами села Вишневе, яке позначено на публічній кадастровій карті: архівний кадастровий номер: :01:001:0474 загальна площа 391998,77 кв.м.

Суд встановив, що на виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 по справі №420/12269/21 відповідачем 24.02.2022 року була повторно розглянута заява позивача від 07.06.2021 року та прийнято загальне рішення № 4144-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення суду», в якому рада вирішила: 1. Відмовити у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, громадянам: 6. ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 14 Конституції України передбачає, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Частина 6 статті 118 Земельного кодексу України закріплює, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч.ч.10-11 ст.118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до пп. «б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Суд встановив, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення від 24.02.2022 року №4144-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення технічної документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення суду» не навів в ньому жодних підстав для відмови у наданні дозволу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є невмотивованим, оскільки відмова у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не відповідає ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

В свою чергу, невмотивованість рішення свідчить про його протиправність.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 по справі №440/793/19 сформовано правовий висновок, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Щодо доводів представника відповідача про відсутність 24.02.2022 року (день прийняття оскаржуваного рішення) необхідного кворуму депутатів для прийняття рішення про надання дозволу позивачу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Частина 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачає, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином відсутність 24.02.2022 року двох третин голосів депутатів від загального складу ради не може бути підставою для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

При цьому, суд наголошує, що в оскаржуваному рішенні будь-які підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення не містить мотивації відмови, отже не відповідає приписам Земельного кодексу України, а тому позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування п.п.6 п.1 рішення від 24.02.2021 року №4144-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення суду» - є правомірними та підлягають задоволенню.

Водночас, щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орiєнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність відповідача, викладених у клопотанні від 08.06.2021 року суд дійшов наступного висновку.

Оскаржуване рішення від 24.02.2022 року №4144-VIII в межах спірних правовідносин, прийняте за розглядом клопотання позивача від 07.06.2021 року.

Водночас, клопотання позивача від 08.06.2021 року, згідно з яким позивач просить по даній справі №420/7072/22 надати дозвіл розробку проекту землеустрою - вже розглянуто відповідачем та ним прийнято рішення від 23.10.2021 року № 2919-VIII «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», яким надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га (кадастровий номер :01:002:0135), яка розташована на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області.

Вказане рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 23.10.2021 року №2919-VIII було оскаржене до Одеського окружного адміністративного суду за позовом ОСОБА_1 (справа №420/21615/21).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 по справі №420/21615/21, яке набрало законної сили 08.04.2022, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 23.10.2021 року в частині, зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, суд по даній справі №420/7072/22 дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельних ділянок, викладених у клопотанні від 08.06.2021 року задоволенню не підлягають, оскільки оскаржуване рішення від 24.02.2022 року №4144-VIII прийняте за розглядом клопотання позивача від 07.06.2021 року.

Крім того, оскільки відповідач не розглянув клопотання позивача від 07.06.2021 року у спосіб встановлений ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України та не навів мотивацію відмови у його задоволенні, вимоги про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельних ділянок є передчасними.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Тобто, приписами КАС України передбачено, що суд може зобов`язати відповідача прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано всі умови для прийняття такого рішення, оскільки в оскаржуваному рішенні відповідачем підстави відмови.

Водночас, з метою захисту порушеного права позивача, з огляду на те, що судом встановлено, що відповідач не розглянув заяву позивача по суті порушених питань, керуючись приписами ст. 9 КАС України, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути заяву позивача від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області які викладені у клопотанні від 07.06.2021 року, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, підстави для розподілу судових витрат в цій частині - відсутні.

Позивач просить суд стягнути 5500,00 грн правничої допомоги.

До суду від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу, в якому зазначено, що покладення судових витрат на відповідача є неправильним і несправедливим. Вважає, що відшкодування можливе в обсязі 500 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 20.05.2021 року між адвокатом Опалько О.М. та Тимцуником Є.В. укладено договір про подання професійної правничої допомоги (а.с.15).

Так, відповідно до п. 1.1 Договору, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обмовлені сторонами.

Відповідно до пункту 4.1. договору, розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору.

Відповідно до додатку 1 до договору від 20.05.2021 року, попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат які позивач поніс і які очікує понести складається з:

- роз`яснення та консультація по постанові ПААС від 14.12.2021 року у справі №420/12269/21 про задоволення позову 20.01.2022 року, 1 год - 1500 грн;

- роз`яснення по рішенню Куяльницької ОТГ від 24.02.2022 року №4144-VIII про відмову у наданні дозволу, надання консультації 10.05.2022 року, 1 год - 1000 грн;

- зібрання доказів, підготовка позову до Одеського ОАС 16.05.2022 року 2 год -1500 грн;

- додаткова консультація замовника, складення акту виконаних робіт, заяви про відшкодування судових витрат, надання роз`яснення стосовно подальших дій, в подальшому підготовка та подання відповіді на відзив - 18.05.2022 року - 2 год - 1500 грн (а.с.17).

На підтвердження наданих послуг позивачем було надано до суду акт виконаних робіт від 18.05.2022 року (а.с.18).

Водночас, суд враховує, що дана адміністративна справа є типовою справою незначної складності, а тому, суд вважає необґрунтованим тричі надавати консультації позивачеві.

Також, суд зауважує, що виконані адвокатом роботи з надання консультації заявнику, вивчення та ознайомлення з постановою ПААС, ознайомлення з рішенням Куяльницької ОТГ та збирання доказів, - охоплюються виконаною роботою щодо підготовки позовної заяви, а тому не є такими, що належать до стягнення.

Таким чином, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, та часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги та стягнути з відповідача на користь позивача 500,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (вул. Куяльницька, 26-А, с. Куяльник, Подільський район, Одеська область, 66350, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати підпункт 6 пункту 1 рiшення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2022 року №4144-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення технічної документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення суду».

Зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.06.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України, за рахунок земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області які викладені у клопотанні від 07.06.2021 року, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса