Справа № 160/9440/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/9440/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпрометиз" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 р. (Царікова О.В.) в адміністративній справі №160/9440/21 за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпрометиз" до Міністерства економіки України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Дніпрометиз» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про відмову у видачі Приватному акціонерному товариству «Дніпрометиз» висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, оформлене листом за вих. №4432-10/2457-07 від 18.01.2021 та наказом №55 від 14.01.2021; визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про відмову у видачі Приватному акціонерному товариству «Дніпрометиз» висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, оформлене листом за вих. №4432-10/14869-07 від 09.03.2021 та наказом №477 від 09.03.2021; зобов`язати Міністерство економіки України видати Приватному акціонерному товариству "Дніпрометиз" висновок щодо продовження граничних строків розрахунків за операцією з імпорту виробничої лінії IDEAL тип FSD «Fences» (IDEAL Машина для зварювання дротових сіток типу GAM 830/5-31-35) відповідно до зовнішньоекономічного контракту №195/20 від 12.02.2020, укладеного з компанією-нерезидентом «IDEAL-Werk С. + Е. Jungeblodt GmbH + Co. KG» (Німеччина) в частині здійсненої 26.02.2020 передоплати в сумі 495000 євро - на строк з 26.02.2021 до 18.04.2021, включно.

В обґрунтування позову зазначалось, що 12.02.2020 між ПрАТ «Дніпрометиз» (Покупець) та компанією-нерезидентом «IDEAL-Werk С. + Е. Jungeblodt GmbH + Co. KG», Німеччина (Продавець) був укладений зовнішньоекономічний контракт за №195/20 (далі Контракт), за умовами якого (п. 1.1) Продавець прийняв зобов`язання виготовити та продати (передати у власність) Покупцю, а Покупець прийняти (у власність) складне технічне обладнання: виробнича лінія IDEAL тип FSD «Fences» (IDEAL Машина для зварювання дротових сіток типу GAM 830/5-31-35 (Обладнання). Загальна вартість Контракту становить 1650000, 00 євро (п. 2.2 Контракту). Відповідно до п.4.1 Контракту Продавець зобов`язався виготовити Обладнання та підготувати його для здійснення тестування й попереднього приймання за місцезнаходженням Продавця в Німеччині протягом 12 календарних місяців та 2 тижнів від дати отримання передоплати, обумовленої п.п 3.1.1 п.3.1 Контракту. Таку передоплату в сумі 495000 ЄВРО, що становить від загальної вартості Контракту й підтверджується відповідним рахунком, платіжним доручення і банківською випискою було сплачено Покупцем на користь Продавця 26.02.2020. Обладнання є складним технічним виробом (устаткуванням) у розумінні Порядку видачі висновків щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (затверджено постановою КМУ № 104 від 13.02.2019), Контракт є імпортною операцією з постачання складного технічного виробу, строк виготовлення та транспортування Обладнання за Контрактом перевищував 180 днів, граничний строк розрахунків за операцією з імпорту товару перевищував 365 днів та, відповідно, потребував його продовження. Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України двічі відмовило позивачу у видачі такого висновку пославшись на неподання листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, що не відповідає дійсності, оскільки позивачем було надано усі документи, які складались в межах виконання Контракту.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами загального позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги. Скаржник стверджує, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи суд проігнорував в якості доказів документи, які надавались позивачем до відповідача до заяв про отримання висновку, а саме: лист позивача (Покупця) від 10.02.201, лист-відповідь Продавця (виробника Обладнання) від 14.02.2021. Суд проігнорував доводи позивача про те, що необхідність продовження граничного строку щодо імпорту обладнання позивачем за контрактом не обумовлена ніякими листами чи повідомленнями, а обумовлена характеристиками такого обладнання, що відповідають вимогам абз. 1 та 7 п. 2 Порядку № 104, а також умовами самого контракту та додатків до нього щодо тривалості виготовлення, тестування й поставки (транспортування) обладнання на митну територію України. Додатковою угодою від 01.08.2020 ніякі дати, передбачені контрактом, сторонами не змінювались (лише уточнювались), ніякої затримки виготовлення обладнання на заводі продавця на той час не виникало, відтак в п.21 своєї першої заяви до відповідача від 28.12.2020 позивач взагалі на таке не посилався, про неготовність елементів технічного обладнання та необхідність додаткового часу для виконання умов контракту не заявляв.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Відповідач вказує, що право позивача на отримання висновку не є абсолютним, а ставиться в залежність від дотримання ним умов для такої видачі. Перша заява була подана без документів, перелік яких визначено у п. 3 Порядку № 104; кінцевий строк періоду, на який позивач просив надати висновок, не був чітко визначений у заяві та не був підтверджений документально, що стало підставою для відмови у видачі висновку. До другої заяви позивачем також не було надано документального підтвердження відомостей, що в ній викладені, у тому числі, щодо належного обґрунтування збільшення строку виконання контракту на п`ять днів до 18.04.2022. Також, судом першої інстанції вірно зазначено про правові наслідки карантинних обмежень в Німеччині для позивача через пандемію COVID-19, що є форс-мажорними обставинами і що мало бути врегульовано контрактом.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Відповідач просив здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі його уповноваженого представника.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірних наказів Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про відмову у видачі Приватному акціонерному товариству «Дніпрометиз» висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком.

Частиною 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Постановою правління Національного банку України № 5 від 02.01.2019 заатверджено Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Пунктом 21 цього цього Положення (в редакції станом на час укладання Контракту № 195/20) було визначено граничний строк розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів у 365 календарних днів.

Частиною 4 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, про видачу такого висновку. Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.

Порядок видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 104 від 13 лютого 2019 р.

Пунктом 2 Порядку № 104 передбачено, що висновок видається Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, у тому числі, під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

Пунктом 3 Порядку № 104 визначено, що для одержання висновку резидент надсилає поштою або подає особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі такі документи:

- заяву на одержання висновку (далі - заява) за формою, затвердженою Мінекономіки, що містить відомості про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення та обґрунтування необхідності продовження установленого строку розрахунків на певний період;

- копії зовнішньоекономічного договору (контракту), усіх специфікацій, додатків, додаткових угод та інших документів, які є невід`ємними частинами договору (контракту), засвідчені в установленому законодавством порядку. У разі коли зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено іноземною мовою, резидент додає його переклад на українську мову;

- копії документів, що підтверджують здійснення операції з експорту (імпорту) товарів, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, митних декларацій, коносаментів, транспортних документів, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг), засвідчені в установленому законодавством порядку;

- копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.

Як встановлено судом першої інстанції, предметом контракту за №195/20 є виготовлення та продаж складного технічного обладнання, що потребує попереднього монтажу з метою випробування, подальшої установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, строк виготовлення та транспортування якого перевищує 180 днів.

Зазначена обставина визначена Порядком № 104 підставою для видачі висновку.

Враховуючи, що передоплата була здійснена позивачем 26.02.2020, строк виготовлення обладнання визначено Контрактом № 195/20 у 12 місяців 2 тижні, що є більше за 365 днів від дати отримання передоплати, позивач звернувся до відповідача 21.12.2020 із заявою на видачу висновку (т. 1 а.с.48). Позивач просив продовжити граничний строк розрахунків за операцією з імпорту обладнання з 26.02.2021 по 31.03.2021 (включно). В обґрунтування заяви позивач вказав на те, що граничний строк попереднього приймання обладнання на заводі виготовлення 23.03.2021, дата завершення імпортної операції є дата надходження обладнання на митну територію України та фактичний перетин ним митного кордону. Для доставки обладнання на територію України з території Німеччини позивач (як Покупець) визначив 4 дні з дати отримання повідомлення про дату готовності обладнання до відвантаження, але не пізніше 27.03 2021. До заяви позивач додав копії контракту, додаток № 1 (технічні характеристики), додаток № 2 (специфікації для тестів), додаток № 3 (перелік креслень, інструкцій, специфікацій), додаток № 4 (технічні дані обладнання, комплектація поставки, вартість монтажу, умови поставки), додаток № 5 (комплект запасних частин), платіжні документи, додаткова угода до контракту, додаткова угода до контракту (т. 2 а.с.11-47).

Наказом № 55-21 від 14.01.2021 відповідач відмовив позивачу у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів (а.с.50). У листі за вих. №4432-10/2457-07 від 18.01.2021 наведено наступне обґрунтування такої відмови:

-за умовами Контракту в редакції додаткової угоди 01.08.2020 Покупець надає транспорт для здійснення відвантаження обладнання протягом 4 календарних днів від дати отримання повідомлення Продавця про дату готовності обладнання до відвантаження, але не пізніше 27.03.2021. Інших строків поставки товару Контрактом та поданими матеріалами не передбачено;

-відповідно до абзацу 5 пункту 3 Порядку, в поданому пакеті документів відсутні копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку (т. 1 а.с.49).

Колегія суддів звертає увагу, що за умовами контракту позивач мав надати транспорт для відвантаження до 27.03.2021. Зважаючи на те, що завершенням імпортної операції є перетин обладнання митної території України, позивач цілком обґрунтовано, на думку колегії суддів, визначив дату 31.03.2021 (час проїзду від Ліппштадта (Німеччина) до кордону України). Також, необхідність в отриманні висновку була обумовлена безпосередньо умовами контракту, у тому числі, складністю технічного обладнання, тому твердження відповідача про відсутність якихось листів та повідомлень є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що наведені у заяві позивача від 21.12.2020 обставини, а також додані до неї документи, були достатніми підставами для видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком. У зв`язку із цим, колегія суддів визнає спірний Наказ № 55-21 від 14.01.2021 протиправним, наслідком чого є його скасування.

В подальшому, 14 лютого 2021 р. до Контракту № 195/20 була підписана Додаткова угода про зміну п. 8.1 (т. 1 а.с.52). Змінено дату попереднього приймання обладнання на заводі Продавця не пізніше 02.04.2021; дату забезпечення готовності до відвантаження не пізніше 10.04.2021; дату надання позивачем транспорту для відвантаження не пізніше 13.04.2021. Такі зміни були обумовлені письмовим зверненням Продавця до позивача (т. 1 а.с. 54) та згодою Покупця (позивач) на зміну строків за контрактом (т. 1 а.с.53).

23 лютого 20201 р. позивач знов звертається до відповідача із заявою на отримання висновку (т. 1 а.с.55). В обґрунтування необхідності видачі висновку у заяві наведено детальний опис обставин подій за контрактом, зміну умов контракту та інш.

Наказом № 477-21 від 09.03.2021 відповідач відмовив позивачу у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів (а.с.50). У листі за вих. №4432-10/14869-07 від 09.03.2021 наведено наступне обґрунтування такої відмови:

-за умовами Контракту в редакції додаткової угоди 14.02.2021 Покупець надає транспорт для здійснення відвантаження обладнання протягом 4 календарних днів від дати отримання повідомлення Продавця про дату готовності обладнання до відвантаження, але не пізніше 13.04.2021. Інших строків поставки товару Контрактом та поданими матеріалами не передбачено;

-відповідно до абзацу 5 пункту 3 Порядку, в поданому пакеті документів відсутні копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку;

- не надано кінцевої комерційної пропозиції А104272 від 31.01.2020, яка згідно пункту 11.1 Контракту є його невід`ємною частиною;

-причиною необхідності перенесення строків поставки за Контрактом є форс-мажор, а саме епідемія COVID-19 (т. 1 а.с.56).

Позивач просив відповідача продовжити граничний строк розрахунків за операцією з імпорту Обладнання до 18.04.2021. Зважаючи на те, що завершенням імпортної операції є перетин обладнання митної території України, позивач цілком обґрунтовано, на думку колегії суддів, визначив дату 18.04.2021 (час проїзду від Ліппштадта (Німеччина) до кордону України). Також, необхідність в отриманні висновку була обумовлена безпосередньо умовами контракту, у тому числі, складністю технічного обладнання, тому твердження відповідача про відсутність якихось листів та повідомлень є безпідставними. Колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача щодо обов`язку позивача отримати висновок уповноваженого органу Німеччини на підтвердження існування на її території форс-мажорних обставин. Як пояснив представник позивача при розгляді апеляційної скарги, звернення до контрагента із проханням надати документ на підтвердження вказаних обставин не було результативним. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що за умовами Контракту дія форс-мажорних обставин є підставою для перенесення строків виконання зобов`язань Контракту його сторонами (т. 1 а.с.14, п.10.1 Контракту). У даному ж випадку необхідність отримання висновку виникла не в силу дії форс-мажорних обставин, а у зв`язку із типом обладнання (складне технічне), виготовлення якого потребувало значного часу.

Враховуючи що висновок мав бути наданий ще за першою заявою позивача, колегія суддів визнає спірний Наказ № 477-21 від 09.03.2021 протиправним, наслідком чого є його скасування.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що обладнання за Контрактом було поставлено на митну територію України, розмитнене та використовується позивачем у власній господарській діяльності, про що суд повідомив представник позивача. Будь-яких сумніві у недобросовісності позивача, як суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності та суб`єкта господарювання реального сектору економіки країни, апеляційним судом не встановлено.

За результатами перегляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про наявність, визначених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженого рішення суду першої інстанції, висновки якого ґрунтуються виключно на доводах відповідача, та ухвалення нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції 8100 грн. (т. 1 а.с. 8-10) та судового збору за подачу апеляційної скарги 10215 грн. (т. 2 а.с.96), всього на суму 18315 грн., які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпрометиз" - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 р. в адміністративній справі №160/9440/21 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Дніпрометиз" - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати накази Міністерства розвитку економіки, торгівлі ті сільського господарства України № 55-21 від 14.01.2021 та № 477-21 від 09.03.2021 "Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком ПРАТ "ДНІПРОМЕТИЗ".

Зобов`язати Міністерство економіки України видати Приватному акціонерному товариству "Дніпрометиз" висновок щодо продовження граничних строків розрахунків за операцією з імпорту виробничої лінії IDEAL тип FSD "Fences" (IDEAL Машина для зварювання дротових сіток типу GAM 830/5-31-35) відповідно до зовнішньоекономічного контракту № 195/20 від 12.02.2020, укладеного з компацією-нерезидентом "IDEAL-Werk C. + E.Jungeblodt + Co.KG" (Німеччина) в частині здійсненої 26.02.2020 передоплати в сумі 495000 Євро - на строк з 26.02.2021 до 18.04.2021.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпрометиз" (, пр. Слобожанський, м. Дніпро, 49000) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства економіки України (, вул. Михайла Грушевського, буд. 12/2, м. Київ, 01008) судові витрати зі сплати судового збору на загальну суму 18315 (вісімнадцять тисяч триста п`ятнадцять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 серпня 2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2022 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук