Справа № 440/1141/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 р. Справа № 440/1141/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2021, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, повний текст складено 18.06.21 по справі № 440/1141/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Державної служби геології та надр України

про визнання протиправними та скасування повідомлень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі за текстом - ПрАТ "Полтавський ГЗК, позивач), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (далі за текстом - Держгеонадра України, відповідач), Державного науково-виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України" (далі за текстом - ДНВП "Геоінформ України"), в якому просив:

1) визнати протиправними і скасувати, винесені Державною службою геології та надр України:

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Василівська ділянка) № 19160/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 15 075 026 грн;

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Заруденська ділянка) № 19162/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 51 949 500 грн;

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Харченківська ділянка) № 19159/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 60 564 000 грн;

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Мануйлівське родовище) № 19161/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 19 839 645 грн;

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Броварківська ділянка) № 19212/01/11-20 від 18 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 62 173 035 грн.

2) визнати протиправними і скасувати, виготовлені Державним науково-виробничим підприємством "Державний інформаційний геологічний фонд України":

- Інформаційний звіт № 07/307-3955 по визнанню розміру збору за продовження строку дії спеціального дозволу № 2659 від 20 грудня 2004 року з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку залізистих кварцитів Василівської ділянки у Полтавській області;

- Інформаційний звіт № 07/307-3954 по визнанню розміру збору за продовження строку дії спеціального дозволу № 2660 від 20 грудня 2004 року з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку залізистих кварцитів Заруденської ділянки у Полтавській області;

- Інформаційний звіт № 07/307-3956 по визнанню розміру збору за продовження строку дії спеціального дозволу № 2661 від 20 грудня 2004 року з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку залізистих кварцитів Броварківської ділянки у Полтавській області;

- Інформаційний звіт № 07/307-3957 по визнанню розміру збору за продовження строку дії спеціального дозволу № 2681 від 28 грудня 2004 року з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку залізистих кварцитів Харченківської ділянки у Полтавській області;

- Інформаційний звіт № 07/307-3958 по визнанню розміру збору за продовження строку дії спеціального дозволу № 2682 від 28 грудня 2004 року з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку залізистих кварцитів Мануйлівського родовища.

3) зобов`язати Державне науково-виробниче підприємство "Державний інформаційний геологічний фонд України" здійснити обрахунок збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами № 2659 від 20 грудня 2004 року Василівська ділянка залізистих кварцитів, № 2682 від 28 грудня 2004 року Мануйлівське родовище залізистих кварцитів, № 2681 від 28 грудня 2004 року Харченківська ділянка залізистих кварцитів, № 2661 від 20 грудня 2004 року Броварківська ділянка залізистих кварцитів, № 2660 від 20 грудня 2004 року Заруденська ділянка залізистих кварцитів, у відповідності до положень пункту 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, Додатку 2 до цього порядку, а саме, здійснити обрахунок такого збору на дату звернення ПрАТ "Полтавський ГЗК" із заявами про продовження строку спеціальних дозволів на користування надрами (грудень 2017 року).

4) зобов`язати Державну службу геології та надр України видати повідомлення про встановлення розміру збору за продовження строків користування надрами на підставі обрахованих Державним науково-виробничим підприємством "Державний інформаційний геологічний фонд України" з урахуванням вимог пункту 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами до Додатку 2 до Порядку розмірів такого збору.

13 квітня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява "Полтавський ГЗК" про зменшення розміру позовних вимог, у якій ПрАТ "Полтавський ГЗК" зазначило, що на даний час позивач не вбачає за необхідне оскаржувати рішення відповідачів стосовно Васильківської та Мануйлівської ділянок залізистих кварцитів та просило:

1) визнати протиправними і скасувати, винесені Державною службою геології та надр України:

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Заруденська ділянка) № 19162/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 51 949 500 грн;

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Харченківська ділянка) № 19159/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 60 564 000 грн;

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Броварківська ділянка) № 19212/01/11-20 від 18 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 62 173 035 грн.

2) визнати протиправними і скасувати, виготовлені Державним науково-виробничим підприємством "Державний інформаційний геологічний фонд України":

- Інформаційний звіт № 07/307-3954 по визнанню розміру збору за продовження строку дії спеціального дозволу № 2660 від 20 грудня 2004 року з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку залізистих кварцитів Заруденської ділянки у Полтавській області;

- Інформаційний звіт № 07/307-3956 по визнанню розміру збору за продовження строку дії спеціального дозволу № 2661 від 20 грудня 2004 року з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку залізистих кварцитів Броварківської ділянки у Полтавській області;

- Інформаційний звіт № 07/307-3957 по визнанню розміру збору за продовження строку дії спеціального дозволу № 2681 від 28 грудня 2004 року з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку залізистих кварцитів Харченківської ділянки у Полтавській області;

3) зобов`язати Державне науково-виробниче підприємство "Державний інформаційний геологічний фонд України" здійснити обрахунок збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами № 2681 від 28 грудня 2004 року Харченківська ділянка залізистих кварцитів, № 2661 від 20 грудня 2004 року Броварківська ділянка залізистих кварцитів, № 2660 від 20 грудня 2004 року Заруденська ділянка залізистих кварцитів, у відповідності до положень пункту 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, Додатку 2 до цього порядку, а саме, здійснити обрахунок такого збору на дату звернення ПрАТ "Полтавський ГЗК" із заявами про продовження строку спеціальних дозволів на користування надрами (грудень 2017 року).

4) зобов`язати Державну службу геології та надр України видати повідомлення про встановлення розміру збору за продовження строків користування надрами на підставі обрахованих Державним науково-виробничим підприємством "Державний інформаційний геологічний фонд України" з урахуванням вимог пункту 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами до Додатку 2 до Порядку розмірів такого збору.

21 квітня 2021 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ПрАТ "Полтавський ГЗК" про зменшення розміру позовних вимог та відмову від позову в частині вимог до ДНВП "Геоінформ України" (т. 2 а.с. 231, 232).

Судом першої інстанції прийнято заяви ПрАТ "Полтавський ГЗК" (вх. № 20417/21 та № 22627/21) щодо зменшення позовних вимог та відмови оскаржувати рішення стосовно Васильківської та Мануйлівської ділянок залізистих кварцитів.

Ухвалою від 29 квітня 2021 року провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Державної служби геології та надр України, Державного науково-виробниче підприємство "Державний інформаційний геологічний фонд України" про визнання протиправними та скасування повідомлень, зобов`язання вчинити певні дії - закрито в частині позовних вимог до ДНВП "Геоінформ України".

З урахуванням заяв ПрАТ "Полтавський ГЗК" про зменшення позовних вимог (в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування, винесених Державною службою геології та надр України повідомлення: про прийняте рішення та розмір збору (Василівська ділянка) № 19160/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 15 075 026 грн; про прийняте рішення та розмір збору (Мануйлівське родовище) № 19161/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 19 839 645 грн) та відмови від частини позовних вимог до ДНВП "Геоінформ України", судом першої інстанції розглядалися такі позовні вимоги:

1) визнати протиправними і скасувати, винесені Державною службою геології та надр України:

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Заруденська ділянка) № 19162/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 51 949 500 грн;

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Харченківська ділянка) № 19159/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 60 564 000 грн;

- Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Броварківська ділянка) № 19212/01/11-20 від 18 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 62 173 035 грн.

2) зобов`язати Державну службу геології та надр України здійснити обрахунок збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами № 2681 від 28 грудня 2004 року Харченківська ділянка залізистих кварцитів, № 2661 від 20 грудня 2004 року Броварківська ділянка залізистих кварцитів, № 2660 від 20 грудня 2004 року Заруденська ділянка залізистих кварцитів, відповідно до положень пункту 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, Додатку 2 до цього порядку, а саме, здійснити обрахунок такого збору на дату звернення ПрАТ "Полтавський ГЗК" із заявами про продовження строку спеціальних дозволів на користування надрами (грудень 2017 року).

3) зобов`язати Державну службу геології та надр України видати повідомлення про встановлення розміру збору за продовження строків користування надрами з урахуванням вимог пункту 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами № 615 та Додатку 2 вказаного порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними і скасовано, винесені Державною службою геології та надр України:

1. Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Заруденська ділянка) № 19162/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 51 949 500 грн.

2. Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Харченківська ділянка) № 19159/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 60 564 000 грн.

3. Повідомлення про прийняте рішення та розмір збору (Броварківська ділянка) № 19212/01/11-20 від 18 грудня 2020 року, яким Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" повідомлено про розмір збору за продовження строку дії спеціального дозволу в сумі 62 173 035 грн.

Зобов`язано Державну службу геології та надр України здійснити обрахунок збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами № 2681 від 28 грудня 2004 року Харченківська ділянка залізистих кварцитів, № 2661 від 20 грудня 2004 року Броварківська ділянка залізистих кварцитів, № 2660 від 20 грудня 2004 року Заруденська ділянка залізистих кварцитів, у відповідності до положень пункту 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, Додатку 2 до цього порядку, а саме, здійснити обрахунок такого збору на дату звернення Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" із заявами про продовження строку спеціальних дозволів на користування надрами (грудень 2017 року).

Зобов`язано Державну службу геології та надр України видати повідомлення про встановлення розміру збору за продовження строків користування надрами з урахуванням вимог пункту 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами № 615 та Додатку 2 вказаного порядку.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" судові витрати у розмірі 27 921 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна служба геології та надр України оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосування норм матеріального та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач викладає обставини справи та наводить норми, зазначені у відзиві на позовну заяву. З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.03.2021 у справі № 803/1541/16 (К/9901/18708/18), вказує, що Держгеонадра України при здійсненні розрахунку збору за продовження дії спеціальних дозволів на користування надрами без проведення аукціону правильно застосовано положення Методики визначення початкової ціни продажу на аукціоні спеціального дозволу на право користування надрами, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2004 року за № 1374, чинної на час здійснення такого розрахунку (надалі також - Методика № 1374). Звертає увагу, що позивач обрав неналежний спосіб захисту в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування повідомлень суб`єкта владних повноважень про прийняте рішення та розмір збору, які не є індивідуальними актами, що суперечить ст. 5 КАС України.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі у порядку письмового провадження.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що здійснюючи господарську діяльність/видобуток залізних руд, ПрАТ "Полтавський ГЗК" отримані спеціальні дозволи на користування надрами та геологічне вивчення, в тому числі, дослідно-промислову розробку родовищ залізних кварцитів: № 2681 від 28 грудня 2004 року Харченківська ділянка залізистих кварцитів, № 2661 від 20 грудня 2004 року Броварківська ділянка залізистих кварцитів, № 2660 від 20 грудня 2004 року Заруденська ділянка залізистих кварцитів.

У зв`язку з тим, що строк дії вказаних спеціальних дозволів наближався до закінчення, позивач 05 грудня 2017 року звернувся до Держгеонадра України зі заявою про продовження строку дії дозволу № 2660 /Заруденська ділянка залізистих кварцитів/ та 12 грудня 2017 року зі заявами про продовження строку дії спеціальних дозволів щодо Харченківської та Броварківської ділянок.

Листами за № 185/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 184/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 186/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 183/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 31139/03/12-17 від 21 грудня 2017 року Держгеонадра повернула позивачу всі перелічені заяви, повідомивши, що у продовженні строку дії спеціальних дозволів відмовлено з посиланням на пункт 15 Порядку № 615.

Вказану відмову ПрАТ "Полтавський ГЗК" оскаржило у судовому порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 816/2168/18 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Державної служби геології та надр України, оформлені листами № 185/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 184/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 186/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 183/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 31139/03/12-17 від 21 грудня 2017 року про відмову ПрАТ "Полтавський ГЗК" у продовженні строку дії спеціальних дозволів на користування надрами № 2659, № 2661, № 2681, № 2682, № 2660. Зобов`язано Державну службу геології та надр України прийняти рішення про продовження Приватному акціонерному товариству "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 2682 від 28 грудня 2004 року (Мануйлівська ділянка), продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 2681 від 28 грудня 2004 року (Харченківська ділянка), продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 2661 від 20 грудня 2004 року (Броварківська ділянка), продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 2660 від 20 грудня 2004 року (Заруденська ділянка) (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - http://reestr.court.gov.ua/Review/77820086).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року по справі № 816/2168/18 залишено без змін (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - http://reestr.court.gov.ua/Review/81086971).

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 05 серпня 2019 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року залишено без змін (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - http://reestr.court.gov.ua/Review/83442428).

18 вересня 2020 року позивачем отримано Лист Держгеонадр України, вх. № 3870, яким повідомлялось, що на виконання вказаного рішення суду у справі № 816/2168/18, Наказом Держгеонадр від 11 вересня 2020 року за № 400 прийнято рішення про продовження ПрАТ "Полтавський ГЗК" на п`ять років строк дії зазначених спеціальних дозволів на користування надрами (т. 1 а.с. 17, 18).

Також, указаним листом зазначено, що відповідно до пункту 13 Порядку № 615 за надання дозволу без проведення аукціону справляється збір у розмірі, який розраховується виходячи з початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні відповідно до Методики визначення початкової ціни продажу спеціального дозволу на користування надрами, затвердженої Постановою КМ України від 15 жовтня 2004 року за № 1374. Крім того, Держгеонадра зауважила, що на базі Державного науково-виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України" створено центр геолого-економічних досліджень та експертиз, та вказано, що наведений центр здійснює обрахунок розміру збору за продовження дії спеціального дозволу відповідно до пункту 13 Порядку.

Державне науково-виробниче підприємство "Державний інформаційний геологічний фонд України" відповідно до розпорядження КМУ № 810-р від 31 серпня 2011 року "Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Державної служби геології та надр" та відповідно до статуту Державного науково-виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України" належить до сфери управління Державної служби геології та надр України (т. 2 а.с. 240-257).

01 жовтня 2020 року між Держгеоінформ (Виконавець) та ПрАТ "Полтавський ГЗК" (Замовник) укладено Договори № ДЦ-110 /Харченківська ділянка/, № ДЦ-111 /Заруденська ділянка/, № ДЦ-113 /Броварківська ділянка/, відповідно до яких Виконавцем виконані розрахунки із визначення розміру збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами (т. 2 а.с. 43-45, 49-51, 55-57).

ПрАТ "Полтавський ГЗК" виконано свої зобов`язання щодо оплати виконання розрахунків із визначення розміру збору (т. 2 а.с. 59, 60, 62), а Держгеоінформ, в свою чергу, 01 жовтня 2020 року надало підприємству інформаційні звіти про надання послуг за договорами № ДЦ-110, № ДЦ-111, № ДЦ-113 (т. 1 а.с. 20, 21, 23).

В інформаційних звітах Держгеоінформ зазначено, що за результатами проведених розрахунків розмір збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами складає: 51 949 500 грн - Заруденська ділянка, 60 564 000 грн - Харченківська ділянка, 62 173 035 грн - Броварківська ділянка.

23 грудня 2021 року ПрАТ "Полтавський ГЗК" отримано від Держгеонадра повідомлення про прийняті рішення щодо розміру збору: № 19162/01/11-20 від 17 грудня 2020 року Зарудненська ділянка - в сумі 51 949 500 грн, № 19159/01/11-20 від 17 грудня 2020 року Харченківська ділянка - в сумі 60 564 000 грн, № 19212/01/11-20 від 18 грудня 2020 року Броварківська ділянка - 62 173 035 грн (т. 1 а. с. 26 - 29, 32, 33).

Вказаними повідомленнями Держгеонадра України наголосила про обов`язок ПрАТ "Полтавський ГЗК" сплатити збір у строк 45 календарних днів з дати надіслання рекомендованого повідомлення про розмір такого збору, що встановлено пункту 14 Порядку № 615. Також зауважила, що у разі несплати збору за продовження строку дії спеціальних дозволів у встановлений строк, надрокористувач втрачає право на отримання дозволу, а рішення про продовження строку дії дозволу скасовується.

Не погоджуючись із правомірністю винесених Держгеонадрою України повідомлень про прийняті рішення, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що при прийнятті спірних рішень відповідач діяв протиправно, без урахування вимог, визначених додатком № 2 до Порядку № 615, а тому визнав протиправними та скасував рішення № 19162/01/11-20 від 17 грудня 2020 року (Зарудненська ділянка), № 19159/01/11-20 від 17 грудня 2020 року (Харченківська ділянка), № 19212/01/11-20 від 18 грудня 2020 року (Броварківська ділянка).

Водночас, обравши обґрунтований та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в частині зобов`язання Держгеонадра України здійснити обрахунок збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами та видати відповідні повідомлення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зауважує на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.15 за № 1174 (надалі також Положення № 1174), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

За змістом підпунктів 10, 12 пункту 4 названого Положення № 1174, Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань: зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Частиною другою статті 16 Кодексу України про надра встановлено, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою Міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 34 Кодексу України про надра, розмір плати за надання спеціальних дозволів на користування надрами визначається за результатами аукціону. У разі надання дозволу без проведення аукціону справляється збір, який розраховується виходячи з початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні. Початкова ціна продажу дозволу на аукціоні розраховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, виходячи з вартості запасів і ресурсів корисних копалин родовищ або ділянок надр відповідно до методики, встановленої Кабінетом Міністрів України.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами, продовження строку дії, переоформлення, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін урегульовані Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.11 за № 615 (надалі - Порядок № 615).

Відповідно до пункту 14 Порядку № 615 у разі виникнення потреби у продовженні строку дії дозволу, наданого на геологічне вивчення, геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку родовищ корисних копалин, строк дії дозволу продовжується за наявності інформації про відсутність порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування надрами, за результатами здійснення останнього заходу державного нагляду (контролю).

Абзацом 11 пункту 14 Порядку № 615 передбачено, що збір за продовження строку дії дозволу справляється у розмірі, визначеному згідно із додатком 2.

Згідно із додатком 2 до Порядку № 615, розмір збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами (крім нафти і газу) визначається у відсотках від початкової ціни продажу дозволу на аукціоні (на дату подання заяви про продовження строку дії дозволу), а саме:

- геологічне вивчення, в тому числі дослідно - промислова розробка - 10 % за кожний рік продовження (але не менше як 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) Харченківська, Броварківська ділянки, Зарудненська ділянка (т. 1 а.с. 231, 233, 234).

Отже, для визначення розміру збору необхідно встановити початкову ціну продажу дозволу на аукціоні.

Пунктом 1 Методики № 1374 встановлено, що цією Методикою визначається механізм розрахунку початкової ціни продажу на аукціоні спеціальних дозволів на користування надрами (далі - початкова ціна дозволу) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, крім випадків, передбачених законодавством.

Абзацом 2 пункту 1 Методики № 1374 зазначено, що залежно від випадків надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозвіл) початкова ціна дозволу, визначена за цією Методикою, має таке значення:

у разі надання дозволу шляхом проведення аукціону - ціна дозволу, з якої починаються електронні торги з продажу дозволів;

у разі надання дозволу без проведення аукціону - розмір збору, який справляється за отримання дозволу.

Пунктом 5 Методики № 1374 встановлено, що початкова ціна дозволу (ПЦД) - частка від вартості запасів і ресурсів корисних копалин родовища або ділянки надр, яка визначається за формулою:

де i - кількість видів товарної продукції гірничого підприємства - корисної копалини (мінеральної сировини) від 1 до n родовища або ділянки надр, на користування якими передбачається отримати дозвіл;

Отп - обсяг і-того виду товарної продукції гірничого підприємства - проектного видобутку корисної копалини (мінеральної сировини) родовища або ділянки надр;

ЦО - ціна одиниці і-того виду товарної продукції гірничого підприємства - корисної копалини (мінеральної сировини);

к - коефіцієнт переходу (частка) від сумарної вартості товарної продукції гірничого підприємства - корисної копалини (мінеральної сировини) родовища або ділянки надр до початкової ціни продажу дозволу.

Як убачається з матеріалів справи, у ході здійснення господарської діяльності, пов`язаної з видобуванням залізних руд, ПрАТ "Полтавський ГЗК" отримані спеціальні дозволи на користування надрами та геологічне вивчення, в тому числі, дослідно-промислову розробку родовищ залізних кварцитів:

- № 2681 від 28 грудня 2004 року, Харченківська ділянка залізистих кварцитів, строк дії до 05 квітня 2018 року;

- № 2661 від 20 грудня 2004 року, Броварківська ділянка залізистих кварцитів, строк дії до 05 квітня 2018 року;

- № 2660 від 20 грудня 2004 року, Заруденська ділянка залізистих кварцитів, строк дії до 11 березня 2018 року.

У зв`язку із відмовою позивачу продовжити строк дії спеціальних дозволів, між Держгеонадра України та ПрАТ "Полтавський ГЗК" виник спір.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 816/2168/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року та постановою Верховного Суду від 05 серпня 2019 року, позов ПрАТ "Полтавський ГЗК" до Державної служби геології та надр України задоволено.

Наведеним рішенням визнано протиправними та скасовано рішення Державної служби геології та надр України, оформлені листами № 185/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 184/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 186/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 183/03/12-18 від 04 січня 2018 року, № 31139/03/12-17 від 21 грудня 2017 року про відмову ПрАТ "Полтавський ГЗК" у продовженні строку дії спеціальних дозволів на користування надрами № 2659, № 2661, № 2681, № 2682, № 2660.

Крім того, зобов`язано Державну службу геології та надр України прийняти рішення про продовження ПрАТ "Полтавський ГЗК" строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 2681 від 28 грудня 2004 року (Харченківська ділянка), продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 2661 від 20 грудня 2004 року (Броварківська ділянка), продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 2660 від 20 грудня 2004 року (Заруденська ділянка).

Ці обставини не заперечуються сторонами та не потребують доказування в силу приписів частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на те, що у адміністративній справі № 816/2168/18 встановлено, що Держгеонадра протиправно повернула заяви ПрАТ "Полтавський ГЗК" /05 грудня 2017 року - Зарудненська ділянка, 12 грудня 2017 року - Харченківська та Броварківська ділянки/ про продовження строку дії спеціальних дозволів, позивач, листом за № 4610/2533 від 15 лютого 2018 повернув їх для повторного розгляду (т. 2 а.с. 144-147), однак доказів надання відповіді на такі звернення до матеріалів справи не надано.

В подальшому, 11 вересня 2020 року, врахувавши пропозиції комісії з надрокористування /протокол від 11 лютого 2020 року, № 1-РГ/2020/ Держгеонадра України прийнято Наказ № 400, яким вирішено продовжити ПрАТ "Полтавський ГЗК" строк дії спеціальних дозволів на користування надрами: № 2681 від 28 грудня 2004 року - Харченківська ділянка, № 2661 від 20 грудня 2004 року - Броварківська ділянка, № 2660 від 20 грудня 2004 року - Заруденська ділянка (т. 1 а.с. 16).

Разом з тим, за надання дозволу без проведення аукціону справляється збір у розмірі, який розраховується виходячи з початкової ціни продажу такого дозволу на аукціоні відповідно до Методики № 1374 /абзац 1 пункт 13 Порядку № 615/.

Отже, розрахунок збору за надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону повинен здійснюватися Державною службою геології та надр України.

Позивач в адміністративному позові вказує, що при визначенні початкової ціни дозволу, відповідач застосував складову ЦО (ціна одиниці) за жовтень 2020 року, в той час як повинен був застосовувати за грудень 2017 року. В зв`язку із чим, помилкове визначення початкової ціни дозволів призвело до завищення розміру збору, який обраховано Держгеонадра України.

Згідно із розрахунками визначення розміру збору та продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами з метою геологічного вивчення, у т. ч. ДПР залізистих кварцитів Зарудненської, Броварківської та Харченківської ділянок, застосовано показник Цо (ціну одиниці товарної продукції) для визначення ПЦД (початкову ціну дозволу) відповідачем взято ціну 250,0 грн за 1 т залізних бідних руд з вебсайту Держгеонадра України станом на ІV квартал 2020 (т. 1 а.с. 231, 233, 234).

Щодо викладеного колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено судовими рішеннями у справі № 816/2168/18 та не заперечується сторонами, позивач 05 грудня 2017 року звернувся до Держгеонадра України із заявою про продовження строку дії дозволу № 2660 /Заруденська ділянка залізистих кварцитів/ та 12 грудня 2017 року зі заявами про продовження строку дії спеціальних дозволів по Харченківській та Броварківській ділянках.

Додатком № 2 до Порядку № 615 встановлено, що розмір збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами (крім нафти і газу) визначається у відсотках від початкової ціни продажу дозволу на аукціоні (на дату подання заяви про продовження строку дії дозволу).

Аналізуючи викладене та враховуючи формулу визначення початкової ціни дозволу (встановлена пунктом 5 Методики № 1374), Держгеонадра України при визначенні початкової ціни дозволу повинна була використовувати складову Цо (ціна одиниці товару) за грудень 2017 року, оскільки ПрАТ "Полтавський ГЗК" звернувся із заявами про продовження строку дії дозволів саме у грудні 2017 року.

Водночас, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що однією із підстав для скасування повідомлень про прийняті рішення та розмір збору є, зокрема, невірне визначення розміру збору з підстав неврахування Держгеонадрою України дати подання позивачем заяв про продовження строку дії дозволів.

У наданому відзиві на адміністративний позов, як і в апеляційній скарзі, Держгеонадра України жодним чином не спростувала доводи позивача щодо помилкового визначення складової Цо (ціна одиниці товару), зазначивши лише, що розрахунок проведено правильно на підставі Методики № 1374.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що при прийнятті спірних рішень відповідач діяв протиправно, без урахування вимог визначених додатком № 2 до Порядку № 615, а тому позовні вимоги в частині скасування повідомлень про прийняті рішення № 19162/01/11-20 від 17 грудня 2020 року (Зарудненська ділянка), № 19159/01/11-20 від 17 грудня 2020 року (Харченківська ділянка), № 19212/01/11-20 від 18 грудня 2020 року (Броварківська ділянка) необхідно задовольнити.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлення про прийняте рішення та розмір збору є індивідуально-правовим актом, оскільки породжує права та обов`язки для позивача, а тому може бути оскаржено у судовому порядку.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Держгеонадра України здійснити обрахунок збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами та видати відповідні повідомлення, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Конституційний Суд у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, вона має право звернутися до суду та просити про їх захист у спосіб, передбачений у ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, керуючись на ч. 2 ст. 245 КАС.

Частиною четвертою статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано всіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення всіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення всіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, установлений процесуальним законодавством, є прийнятним не лише при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.

Тобто адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 826/17220/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18.

Правова оцінка повідомлень Держгеонадр України про прийняття рішень та розмір збору викладена вище і полягає у тому, що відповідач безпідставно не врахував вимоги додатку № 2 до Порядку № 615 при визначенні початкової ціни дозволу використовувати складову Цо за IV квартал 2020, в той час як мав застосувати складову Цо за IV квартал 2017.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність та скасування рішень № 19162/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, № 19159/01/11-20 від 17 грудня 2020 року, № 19212/01/11-20 від 18 грудня 2020 року, належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання відповідача здійснити обрахунок збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами та видати відповідні повідомлення.

Крім того, з аналізу пункту 14 Порядку № 615 та Методики № 1374 убачається, що у цьому випадку суб`єкт владних повноважень позбавлений права діяти на власний розсуд, а отже відповідне повноваження не є дискреційним.

У цій справі орган державної влади не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України", № 40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), № 21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі «Джорджевич проти Хорватії» (Djordjevic v Croatia), № 41526/10, пункт 101; рішення у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» (Van Oosterwijck v Belgium), № 7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі № 2а-204/12).

Зважаючи на наведене, колегія суддів зазначає, що порушеному праву позивача кореспондує обов`язок відповідача прийняти законне рішення, і єдиним правильним, за вказаних обставин, способом захисту порушеного права позивача, є зобов`язання відповідача здійснити обрахунок збору за продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами та видати відповідні повідомлення, оскільки це забезпечить повне поновлення порушеного права позивача та унеможливить необхідність повторного звернення до суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у цій частині.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до переоцінки обставин справи, встановлених судовим розглядом.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 по справі № 440/1141/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін