Справа № 592/3025/22
Суддя: Фоменко І. М.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№592/3025/22
Провадження №2-а/592/88/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Дерев`янко Олени Юріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який підтримав у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що постановою інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в Сумській області Дерев`янко О.Ю. серія ДП18 № 836848 від 13.05.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн., а саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а оскаржувана постанова є протиправною, необґрунтованою і такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 жодним транспортним засобом не керував, а пересувався пішим ходом. Тому просить суд скасувати постанову інспектора роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Дерев`янко О.Ю. серія ДП18 № 836848 від 13.05.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 07.06.2022 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Інспектор роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Дерев`янко О.Ю. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених вимог та в обґрунтування своєї позиції зазначила, що 13.05.2022 року, близько 15 год. 05 хв., на блокпосту з контролю в`їзду/виїзду до м. Суми, що знаходиться по вул. Роменська, поблизу будинку № 100, відповідно до вимог п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМ України від 29.12.2021 року № 1456, було виявлено та зупинено транспортний засіб BAJAJ BOXER BM125X, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Інспектор відрекомендувалася позивачу, пояснила суть вчиненого правопорушення, роз`яснила права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, після чого за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними матеріалами, у встановленому законом порядку, з дотриманням відповідної процедури винесла оскаржувану постанову.

Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в Сумській області Дерев`янко Олени Юріївни серія ДП18 № 836848 від 13.05.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

В даній постанові зазначено суть вчиненого правопорушення, а саме: 13.05.2022 року, близько 15 год. 05 хв., в м. Суми по вул. Роменська, поблизу будинку № 100, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BAJAJ BOXER BM125X, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (а.с.2).

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

За правилом п. 1 ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Положеннями пункту 1.10 ПДР України визначено, що учасником дорожнього руху є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному

Водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху п. 2.3 ПДР України.

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, серед яких, крім іншого, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс.

Аналогічний обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити вищевказані документи закріплено положеннями статті 16 ЗУ «Про дорожній рух».

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Тобто, виходячи з наведених норм, основною ознакою за якою визначається склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка не має такого права, тобто не має посвідчення водія відповідної категорії.

Притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У відповідності до ч. 2 ст. 72 КАС України, на підставі показань свідків, а також письмових, речових та електронних доказів суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 зазначив, що повертаючись до міста з дачі, поблизу вул. Роменська в м. Суми його разом з ОСОБА_1 було зупинено представниками територіальної оборони міста без будь-яких поважних причин; останні їх обшукали та вилучили мобільні телефони, після чого викликали працівників поліції. Пояснив, що за кермом мотоциклу ніхто не перебував, свідок разом із адмінпритягуємим рухалися пішки.

Свідок ОСОБА_4 в суді показав, що того дня до Управління патрульної поліції надійшов виклик, згідно якого в межах блокпосту було зупинено водія мотоциклу, який не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Прибувши на виклик було з`ясовано, що ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами категорії «А». Сам факт керування мотоциклом свідок підтвердити не зміг; виконання ОСОБА_1 функцій водія було зафіксовано зі слів представників територіальної оборони.

Жодних інших доказів, в тому числі виготовлених за допомогою спеціальних технічних засобів та приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які б підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом BAJAJ BOXER BM125X, д.н.з. НОМЕР_1 , що мало місце 13.05.2022 року, близько 15 год. 05 хв., в м. Суми по вул. Роменська, поблизу будинку № 100, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, що становило б склад порушення правил дорожнього руху, матеріали справи не містять.

Таким чином, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, характер наданих позивачем доводів в обґрунтування заявлених вимог, а також пояснення інспектора патрульної поліції, яка складала оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, беручи до уваги відсутність будь-яких належних і допустимих доказів та аргументів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що викликало б обґрунтований сумнів з приводу пояснень позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, скасувавши постанову інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Дерев`янко О.Ю. серія ДП18 № 836848 від 13.05.2022 року.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 246, 72-77, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Дерев`янко Олени Юріївни серія ДП18 № 836848 від 13.05.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко