Справа № 480/3712/22
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2022 року Справа № 480/3712/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3712/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
Також позивач зазначає, що відповідач необґрунтовано визначив його пільговий стаж за Списком №2 у розмірі всього 03 роки 6 місяців, оскільки згідно із відомостями із належної позивачу трудової книжки його пільговий стаж складає 10 років 07 місяців 07 днів. До заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 14.01.2022р. позивачем були додані дві довідки № 25-04-792 від 14.12.2021 року та № 25-04-788 від 13.12.2021 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (пільгові довідки або уточнюючі довідки), які були видані йому АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» відповідно до пункту 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (з наступними змінами; далі - Порядок № 637), за визначеною Додатком № 5 формою. До вказаних вище пільгових довідок також були додані копії наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці, про присвоєння та підвищення кваліфікаційних розрядів.
Таким чином, зафіксовані у Реєстрі застрахованих осіб (у довідці за Формою ОК-5) відомості про пільговий стаж за Списком № 2, фактично відповідають відомостям у трудовій книжці та у сукупності з відомостями із належної позивачу трудової книжки НОМЕР_2 , в т.ч. з урахуванням відомостей із уточнюючих (пільгових) довідок № 25-04-788 від 13.12.2021 року та № 25-04-792 від 14.12.2021 року підтверджують, що пільговий стаж за Списком № 2 ОСОБА_1 складає більше 10 років (а саме 10 років 01 місяць 07 днів), внаслідок чого наявні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах.
З урахуванням правової позиції постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у зразковій справі № 360/3611/20 (провадження № 11-209заі21), відповідач має бути зобов`язаний призначити йому пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 14 січня 2022 року на підставі пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХН в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 213-VIII (тобто у зв`язку з підтвердженням наявності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2). Отже, на думку ОСОБА_1 , у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення КСУ №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.
Крім того, позивач посилається на те, що оскільки у належній йому трудовій книжці НОМЕР_2 відсутній запис про період навчання у «філіалі СПТУ-12» (у філії Середнього профтехучилища № 12 Сумської області) в період з 01.09.1986 року до 25.07.1987 року, то зазначений період навчання підлягає зарахуванню до страхового стажу на підставі диплому НОМЕР_3 , виданого 25.07.1987 року (тобто в період, коли у неї було прізвище « ОСОБА_2 »), що відповідає вимогам абзацу 1 пункту 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який вступив в дію з 01.01.2004 року, пункту «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.
З огляду на всі вищевикладені обставини справи та з урахуванням того, шо фактично до пільгового стажу позивача за Списком № 2 підлягають зарахуванню періоди роботи з 01.11.1996 року до 30.04.2000 року, з 01.05.2000 року до 14.05.2000 року, з 15.05.2000 року до 03.10.2002 року та з 04.01.2005 року до 09.03.2009 року, що в сукупності становить більше ніж 10 років, то, на переконання позивача, вищевказане свідчить про наявність у нього права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, яке передбачено пунктом «б «статті 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ. Тому з метою ефективного відновлення порушеного права позивач просить також задовольнити вимогу про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 14 січня 2022 року.
Ухвалою суду від 03.06.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Від представника відповідача відзиву на позовну заяву у встановлений у п.5 ухвали про відкриття провадження у справі не надходило, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 14.01.2022 року ОСОБА_1 подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (через Сервісний центр № 1) заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
ГУ ПФУ в Сумській області за результатами розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 не зараховано:
-диплом НОМЕР_3 , оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб;
- трудову книжку НОМЕР_2 , оскільки при виправленні прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » відсутня дата та підпис уповноваженої особи, страховий стаж зараховано частково згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- пільгову довідку № 25-04-788 від 13.12.2021 року, оскільки неправильне посилання на підрозділ.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до статті 1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.
Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно з яким «Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї».
За приписами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
У преамбулі Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Згідно із статтею 2 Закону № 1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії: до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 13 Закону № 1788-XII було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок відносно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.
Отже, за змістом вищенаведеної норми пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.
Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
9 липня 2003 року було ухвалено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).
3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено розділом XIV-1, який передусім, у контексті предмету спору, містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:
2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Також зазначена норма передбачає зміст ідентичний пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції Закону України від 2 березня 2015 року № 213-VIII щодо підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах.
За конституційним поданням народних депутатів України Закон № 213-VIII перевірявся на відповідність Конституції України.
Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі N 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (пункт 1 Рішення N 1-р/2020).

У першому пункті резолютивної частини рішення КСУ від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 визнано неконституційними статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

У контексті предмету спору Конституційним Судом України визнані неконституційними положення щодо підвищення віку виходу на пенсію для пільгових категорій осіб та згідно з пунктом 2 резолютивної частині Рішення КСУ № 1-р/2020 зазначені положення втрачають чинність з дня ухвалення цього Рішення (тобто з 23 січня 2020 року).

У пункті третьому резолютивної частини рішення КСУ від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 викладена юридична позиція щодо порядку виконання цього Рішення, а саме:

застосуванню підлягають положення Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону «Про Конституційний Суд України» з метою захисту та відновлення прав особи Суд розглядає питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) акта (його окремих положень), який утратив чинність, але продовжує застосовуватись до правовідносин, що виникли під час його чинності

У третьому пункті Рішення № 1-р/2020 визначено порядок його виконання щодо тих осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року (набрання чинності Законом № 213-VIII) на посадах, визначених у вказаних нормах.

Таким чином, Конституційний Суд в Рішенні № 1-р/2020 визначив спосіб захисту та відновлення прав осіб, що зазнали їх порушення у зв`язку з ухваленням Закону № 213-VIII.

Згідно із пунктом 5 статті 62, пунктом 4 частини другої статті 63 Закону № 2136-VIII Сенат чи Велика палата закриває конституційне провадження у справі, якщо під час пленарного засідання буде виявлена втрата чинності актом (його окремими положеннями), щодо якого порушено питання відповідності Конституції України, крім випадків, передбачених частиною другою статті 8 цього Закону.

У цьому контексті Суд звертає увагу на те, що конституційне подання отримано Конституційним Судом України 08.04.2015, конституційне провадження відкрито ухвалою від 13.01.2016 № 1-у/2016. При цьому зміни до Закону України № 1058-ІV прийняті 03 жовтня 2017 року Законом № 2148-VІІІ.

Отже, враховуючи, що на виконання вимог пункту 5 статті 62, пункту 4 частини другої статті 63 Закону № 2136-VIII, Конституційним Судом не було закрито провадження у справі № 1-р/2020, відсутні підстави вважати, що у зв`язку із ухваленням Закону № 1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017, втратили дію положення Закону № 1788-XII в частині регулювання прав на пільгову пенсію у період з 01.04.2015 року.

Проте положення пункту 2 розділу XV Закону № 1058-IV в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 перешкоджають таким особам у реалізації права на пенсію на пільгових умовах за Законом № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VII.

Отже, відповідно до вищевикладеного, суд зазначає, що до категорії осіб, на яких поширюється дія Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, і відповідно мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за положеннями Закону № 1788-ХІІ після 23.01.2020 (набрання чинності Рішення КСУ № 1-р/2020) належать особи, які працювали до 01.04.2015, були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, мали стаж роботи, визначений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до 01.04.2015, та досягли віку, визначеного цією статтею, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у зразковій справі № 360/3611/20 (провадження № 11-209заі21).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії ОСОБА_1 досягла 52 років.

Щодо відсутності у позивача пільгового стажу суд зазначає наступне.

Згідно з рішенням про відмову у призначенні пенсії від 21.01.2022 року № 21 07.02.2022 року не враховано трудову книжку НОМЕР_2 , оскільки при виправленні прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » відсутня дата та підпис уповноваженої особи, страховий стаж зараховано частково згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В силу вимог абзацу першого пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Тобто за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже й не може впливати на її особисті права.

Водночас працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу неналежний порядок ведення і заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист у частині призначення пенсії за віком.

Також відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання, а за порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналогічні приписи законодавства щодо порядку ведення трудових книжок діяли до прийняття зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», зокрема, це регламентувалось постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 16 листопада 1973 року № 529 «Про трудові книжки робітників і службовців», яка втратила чинність із набуттям чинності постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників».

Тобто, відповідальним за заповнення трудової книжки, а також внесення виправлень у неї, є підприємство - роботодавець.

Тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Отже, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

При цьому, необхідно зазначити, що відомості про зміну прізвища позивача з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » були внесені до належної йому трудової книжки НОМЕР_2 на підставі Свідоцтва про шлюб від 30.11.1991 року № НОМЕР_4 ; зміни запису про прізвище позивача були внесені за місцем його роботи на момент внесення зміни запису - цим місцем роботи був Ковпаківський продторг м. Суми, де ОСОБА_1 працювала в періоди з 13.05.1987 року до 20.07.1987 року та з 27.07.1987 року до 08.11.1992 року.

На момент внесення зміни запису у трудовій книжці про прізвище позивача чинною була «Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 року № 2521, із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 року № 412, яка втратила чинність після прийняття наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110) «Про затвердження «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», тобто на той час діяли інші приписи законодавства щодо порядку ведення трудових книжок.

Зокрема, пунктом 2.12 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162, було визначено порядок внесення змін записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження, а саме:

«2.12. Зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження проводяться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорти, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер та дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рисою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище чи ім`я, по батькові, дата народження та записуються нові дані.

Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки та засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

У такому ж порядку за необхідності вносяться зміни до відомостей про освіту, професію, спеціальність.»

Аналіз змісту запису на внутрішній обкладинці та на першій сторінці (титульному аркуші) належої позивачу трудової книжки НОМЕР_2 свідчить про те, що уповноважена особа Ковпаківського продторгу м.Суми внесла відповідний запис про зміну прізвища позивача з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » відповідно до вимог вищезазначеного пункту 2.12 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162 (чинній на момент внесення запису), та завірила його печаткою підприємства.

При цьому слід відмітити, що єдиним недоліком цього запису формально можливо вважати лише відсутність підпису уповноваженої особи, яка вносила цей запис, та проставлення дати внесення такого запису взагалі не передбачалось вказаною правовою нормою, яка була чинною на момент внесення запису.

Суд погоджується із доводами позивача, що єдиний формальний недолік (відсутність підпису уповноваженої особи), який був допущений уповноваженою особою Ковпаківського продторгу м. Суми, може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, якому ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на його пенсійні права, оскільки для призначення пенсії (в т.ч. на пільгових умовах) має значення відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, на яких наполягають уповноважені органи ПФУ; при цьому не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, адже визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Щодо посилання позивача на безпідставне незарахування відповідачем до пільгового стажу за Списком №2 04 роки 02 місяці 05 днів суд вважає необхідним відмітити, що пенсійний орган в силу положень ч. З ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наділений правом вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Частиною п`ятою статті 45 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (із наступними змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до змісту пункту 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви; цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Отже, за змістом перелічених вище норм особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за неналежне оформлення роботодавцем особових справ працівників, відсутність у них певних документів, їх умисне ненадання на запити уповноважених органів, зокрема під час проведення пенсійним органом зустрічних перевірок на предмет достовірності поданих йому на розгляд документів (в тому числі уточнюючих довідок) і обґрунтованості їх видачі, й так само за неналежне, неповне проведення пенсійним органом таких перевірок.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не здійснив в порядку статті 45 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зустрічної перевірки на предмет достовірності і обґрунтованості видачі поданої йому на розгляд пільгової (уточнюючої) довідки № 25-04-788 від 13.12.2021 року, з продовженням строку прийняття рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (до 15 діб), а передчасно та без врахування всіх обставин, що мають значення для вирішення питання щодо зарахування певного періоду роботи до пільгового стажу, виніс рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.01.2022 року № 21.

Щодо посилання позивача на те, що відповідач необґрунтовано визначив його пільговий стаж за Списком №2 у розмірі всього 03 роки 6 місяців, суд зазначає, що згідно із відомостями із належної позивачу трудової книжки його пільговий стаж складає 10 років 07 місяців 07 днів.

Крім того, до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 14.01.2022р. позивачем були додані дві довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (пільгові довідки або уточнюючі довідки), які були видані Позивачу АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» відповідно до пункту 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (з наступними змінами; далі - Порядок № 637), за визначеною Додатком № 5 формою:

- Довідка № 25-04-792 від 14.12.2021 року щодо періоду роботи з 01.11.1996 року по 30.04.2000 року полірувальником, зайнятим поліруванням виробів з металу зі застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки (передбачено Списком № 2 відповідно до Постанови КМУ від 11.03.1994 року № 162 - розділ XIV «МЕТАЛООБРОБКА», підрозділ 12а «Інші професії металообробки. Робітники», позиція 2151200а-16799 «Полірувальники всіх найменувань, зайняті поліруванням виробів з металу із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки»);

- Довідка № 25-04-788 від 13.12.2021 року щодо періоду роботи з 04.01.2005 року по 09.03.2009 року термістом (передбачено Списком № 2 відповідно до Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 36 - розділ XIV «ОБРОБЛЕННЯ МЕТАЛУ», підрозділ 4 «Термічне оброблення», позиція 14.4а «Термісти»).

До зазначених пільгових довідок також були доладні копії наступних документів, які також були надані відповідачу при подачі заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 14.01.2022 року:

- до Довідки № 25-04-792 від 14.12.2021 року:

- копія наказу АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе» від 27.12.1994 року № 272 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» та копія витягу з додатку № 1 до цього наказу (Переліку робочих місць, виробництв, професій та посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення);

- копія наказу ВАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе» від 31.12.1998 року № 226 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» та копія витягу з додатку № 1 до цього наказу (Переліку робочих місць, виробництв, професій та посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення);

- копія наказу ВАТ «Сумське машинубодівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе» від 22.12.2004 року № 288 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством» та копія витягу з додатку № 1 до цього наказу (Переліку робочих місць, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 і № 2 по ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»);

- копія наказу ВАТ «Сумське машинубодівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе» від 29.12.2004 року № 7999/ок «Про присовєння та підвищення розрядів»;

- копія наказу ВАТ «Сумське машинубодівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе» від 25.05.2007 року № 2134/ок «Про присовєння та підвищення кваліфікаційних розрядів»;

- копія наказу ВАТ «Сумське машинубодівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе» від 20.02.2009 року № 52 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством» та копія витягу з додатку № 1 до цього наказу (Переліку робочих місць, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 і № 2 ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»),

- копія наказу ВАТ «Сумське машинубодівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе» від 22.12.2004 року № 288 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством» та копія витягу з додатку № 1 до цього наказу (Переліку робочих місць, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 і № 2 по ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»);

- копія наказу ВАТ «Сумське машинубодівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе» від 29.12.2004 року № 7999/ок «Про присовєння та підвищення розрядів»;

- копія наказу ВАТ «Сумське машинубодівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе» від 25.05.2007 року № 2134/ок «Про присовєння та підвищення кваліфікаційних розрядів»;

- копія наказу ВАТ «Сумське машинубодівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе» від 20.02.2009 року № 52 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення, інші пільги та компенсації, передбачені чинним законодавством» та копія витягу з додатку № 1 до цього наказу (Переліку робочих місць, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками № 1 і № 2 ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе»).

Крім того, постановою Правління ПФУ від 18,06,2014 року № 10-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08,07.2014 року за № 785/255621 затверджено «Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування», яке є чинним в редакції після внесення змін Постановою Правління ПФУ від 27,03.2018 року № 8-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19,04.2018 року за № 476/319281.

Згідно з пунктом 4 розділу І (І. Загальні положення) зазначеного Положення Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб! осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 2 розділу IV (IV. Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них) зазначеного Положення до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме (в тому числі): персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови прані, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно- правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності.

Пунктом 6 розділу V зазначеного Положення (V. Надання та формування інформації з Реєстру застрахованих осіб) встановлено, що інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається за встановленими формами, зокрема - індивідуальні відомості про застраховану особу згідно з додатком 4 до цього Положення - форма ОК-5; до форми ОК-5 також вносяться безпосередньо відомості по спеціальному стажу (за наявності даних за періоди до 2009 року), в т.ч. із зазначенням коду страхувальника, коду підстав для обліку стажу та розміру (місяців, днів тощо) тощо.

Відповідно до Постанов Правління ПФУ від 05.11.2009 року № 26-1 "Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ", № 25-2 від 03.12.2013 року "Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2", якими затверджувалися "Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства", встановлено код підстав для обліку спецстажу «ЗП3013Б1» - «Працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці. - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам».

Зокрема, 07.02.2022р. року сформовано довідку за формою ОК-5 ("Індивідуальні відомості про застраховану особу") щодо позивача, відповідно до якої за нього, як за найманого робітника, страхувальниками вносилися страхові внески у відповідні періоди роботи, а також відповідні періоди з 11998 року до 2009 року зараховано позивачеві, як спецстаж за кодом «ЗП301ЗБ1» (тобто як пільговий стаж за Списком № 2), що відповідає положенням ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, в довідці за формою ОК-5 щодо позивача відображені наступні періоди пільгового стажу за Списком № 2:

- період роботи з 01.01.1998 року по 14.05.2000 року у ВАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе", який відповідно відображений у трудовій книжці періодами роботи з 01.11.1996 року по 14.05.2000 року (цей період охоплює період роботи з 01.01.1998 року по 14.05.2000 року, відображений в довідці за формою ОК-5, оскільки відповідні відомості зафіксовані у Реєстрі застрахованих осіб з 01.01.1998 року; відповідно відомості за період з роботи з 01.11.1996 року по 31.12.1997 року в довідці за формою ОК-5 відсутні, оскільки вони не були зафіксовані/внесені до Реєстру застрахованих осіб) полірувальником, зайнятим поліруванням виробів з металу зі застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки (в тому числі період роботи з 01.05.2000 року по 14.05.2000 року - у зв`язку з реструктуризацією ВАТ "Сумське машинобудівне науково- виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе" цех № 17 переданий в оренду Дочірнє підприємство "Торговий Дім" ВАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе");

- період роботи з 15.05.2000 року по 03.10.2002 року у Дочірньому підприємстві "Торговий Дім" ВАТ "СМНВО ім. М.В. Фрунзе", який відповідно відображений у трудовій книжці періодом роботи з 15.05.2000 року по 03.10.2002 року полірувальником, зайнятим поліруванням виробів з металу зі застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки другого розряду;

- період роботи з 04.01.2005 року по 09.03.2009 року у ВАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе", який відповідно відображений у трудовій книжці періодом роботи з 04.01.2005 року по 09.03.2009 року термістом (третього розряду з 04.01.2005 року, четвертого розряду-з 15.05.2007 року).

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача, що зафіксовані у Реєстрі застрахованих осіб (у довідці за Формою ОК-5) відомості про пільговий стаж за Списком № 2, фактично відповідають відомостям у трудовій книжці та у сукупності з відомостями із належної позивачу трудової книжки НОМЕР_2 , в т.ч. з урахуванням відомостей із уточнюючих (пільгових) довідок № 25-04-788 від 13.12.2021 року та № 25-04-792 від 14.12.2021 року підтверджують, що пільговий стаж за Списком № 2 ОСОБА_1 складає більше 10 років (а саме 10 років 01 місяць 07 днів), достатній для призначення пенсії на пільгових умовах.

З приводу неврахування під час вирішення питання щодо призначення пільгової пенсії диплому НОМЕР_3 , оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб, суд вважає необхідним відмітити, що на першій сторінці трудової книжки НОМЕР_5 вказані прізвища позивача як « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_3 », які були перекреслені та замість них вказано прізвище « ОСОБА_5 », а на останній сторонці цієї книжки міститься посилання на те, що вказані прізвища були змінені відповідно до свідоцтва про шлюб та проставлені печатки відповідної установи «Ковпаківський продторг м. Суми».

Крім того, на сторінці паспорта позивача «сімейний стан» стоїть відмітка про шлюб з ОСОБА_6 , 1969р.н.

Тобто із поданих до нього та перелічених у розписці-повідомленні документів відповідач міг встановити, що диплом НОМЕР_3 дійсно належить позивачу.

Згідно з абзацом 1 пункту 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який вступив в дію з 01.01.2004 року, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (тобто, до 01.01.2004 року), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, а саме: за умовами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, згідно з пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі зараховується до стажу роботи.

Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», відповідно до абзацу 1 пункту 8 якого час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Отже, період навчання ОСОБА_1 у «філіалі СПТУ-12» (у філії Середнього профтехучилища № 12 Сумської області) з 01.09.1986 року до 25.07.1987 року підлягає зарахуванню до страхового стажу на підставі диплому НОМЕР_3 , виданого 25.07.1987 року (тобто в період, коли у позивача було прізвище « ОСОБА_2 »).

Оскільки позивачка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 52 років, мала страховий стаж роботи 33 роки 08 місяців 13 днів, у тому числі на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІI «Про пенсійне забезпечення», пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 10 років 01 місяць 07 днів, то суд дійшов висновку, що вона має право на пенсію на пільгових умовах, внаслідок чого позовні вимоги мають бути задоволені.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в сумі 992,40 грн., то відповідно до ст. 139 КАС України належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Що стосується клопотання позивача про звернення судового рішення про присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Статтею 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік категорій справ, рішення в яких можуть виконуватися негайно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання вчинити його певні дії, та за рішенням суду не вирішувалось питання про стягнення конкретно визначеного розміру суми пенсії, а лише зобов`язано вчинити відповідача дії по зарахуванню певних періодів роботи до загального та пільгового трудового стажу при призначенні пенсії та виплаті пенсії, відтак клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) від 21.01.2022 року № 21 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від від 09.07.2003 року № 1058-ІV ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) призначити та виплачувати з 14.01.2022 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (тобто з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) при призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (тобто з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1- р/2020), зарахувати в повному обсязі належну ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) трудову книжку НОМЕР_2 , тобто зарахувати до страхового стажу (в т.ч. до загального трудового стажу) зафіксовані у трудовій книжці періоди роботи з 13.05.1987 року по 20.07.1987 року, з 27.07.1987 року по 08.11.1992 року, з 09.11.1992 року по 25.12.1995 року, з 19.07.1996 року по 31.10.1996 року, з 01.11.1996 року по 30.04.2000 року, з 01.05.2000 року по 14.05.2000 року, з 15.05.2000 року по 03.10.2002 року, з 07.10.2002 року по 15.11.2004 року, з 16.11.2004 року по 03.01.2005 року, з 04.01.2005 року по 09.03.2009 року, з 10.03.2009 року по 02.09.2009 року, з 03.09.2009 року по 28.02.2018 року, з 04.05.2018 року по 10.08.2018 року, з 29.08.2018 року по 15.01.2019 року, з 16.01.2019 року по 29.01.2021 року, з 16.03.2021 року по 13.01.2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) при призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (тобто з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1- р/2020), зарахувати належний ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) диплом НОМЕР_3 , тобто зарахувати до страхового стажу (до загального трудового стажу) період навчання з 01.09.1986 року по 25.07.1987 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) при призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (тобто з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1- р/2020), зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 01.11.1996 року по 30.04.2000 року, з 01.05.2000 року по 14.05.2000 року, з 15.05.2000 року по 03.10.2002 року, з 04.01.2005 року по 09.03.2009 року.

У зверненні рішення до негайного виконання - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова