Справа № 520/2069/2020
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Мороко А.С.

09 серпня 2022 р. Справа № 520/2069/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

18.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган), щодо не проведення йому у повному обсязі перерахунку основної пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) за його заявою від 20.05.2019 року.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області в порядку, межах, спосіб та строки, визначені законодавством, здійснити з 01.06.2019 року перерахунок та виплату йому основної пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням виплачених йому сум коштів пенсі.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.05.2019 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення/перерахунок пенсії з проханням, починаючи з 25.04.2019 року, провести перерахунок та обчислення його держаної (основної) пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, як норми прямої дії, згідно висновків Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року № 1- рп(11)2019. Однак, пенсійний орган безпідставно, як вважає позивач, при обчисленні розміру його пенсії по інвалідності застосував положення Порядку обчислення пенсій особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок № 1210).

Також, позивач зазначив, що відповідач здійснив перерахунок пенсії не з 01.06.2019 року, а з 01.07.2019 року.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , у відзиві ГУ ПФУ в Харківській області вказує, що обчислення пенсії здійснюються відповідно до Порядку № 1210.

Крім того, зазначає, що оскільки позивачу здійснено перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII з 01.07.2019 року відповідно до положень постанови КМУ № 543, яка набрала чинності 01.07.2019 року, вимоги позивача щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату з 01.06.2019 року безпідставні та не підлягають задоволенню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що позивач з 26.04.2019 мав право на перерахунок та виплату пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, проте для реалізації такого права, необхідним є звернення із відповідною заявою. Оскільки позивач 20.05.2019 року виявив бажання щодо виплати основної державної пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до Закону № 796-ХІІ, суд прийшов до висновку, що обчислення основної державної пенсії по інвалідності позивача підлягає з дати його звернення із відповідною заявою. У відповідача не було підстав для здійснення такого перерахунку з 25.04.2019 року з огляду на те, що відповідна заява позивача подана пізніше, проте такий перерахунок проведено з 01.07.2019 року. Тобто, у спірних правовідносинах відповідачем як суб`єктом владних повноважень, якому позивачем спрямовано заяву, що підлягала розгляду із прийняттям рішення, вчинені дії, що полягають у розгляді заяви по суті та прийнятті рішення

Також, суд зазначив, перерахунок пенсії позивача проведений за формулою, що передбачена п. 9-1 Порядку 1210, положення якого не скасовані та є чинними.

Суд вказав, що застосування формули, передбаченої Порядком № 1210 із змінами і доповненнями, при обчисленні розміру пенсії узгоджується також зі змістом ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , просить скасувати судове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 року і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи, якими позивач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги, по суті, аналогічні доводам, викладеним ним у адміністративному позові.

Крім того, позивач зазначає, що постанова КМУ щодо порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.11.11 року № 1210 звужує його право, що встановлене нормою ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, як актом, що має вищу юридичну силу порівняно з підзаконним актом, у зв`язку з чим порушує його конституційні права і гарантії. Тому, прийняте судове рішення є незаконним.

Також, позивач зазначив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.04.2021 року по справі № 520/12609/19, серед іншого, Верховний Суд виклав правову позицію, що право на перерахунок основної пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII пенсіонер має з дати звернення з відповідною заявою до органів Пенсійного фонду України. При цьому, відповідач зробив такий перерахунок (частковий, з яким він не погоджується), лише з 01.07.2019 року, тобто пропустив період трохи більше місяця.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ГУ ПФУ в Харківській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України частковому скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, є інвалідом ІІ групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, що призначена в порядку та на умовах Закону № 796-XII.

20.05.2019 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, якою, окрім іншого, просив з урахуванням рішень Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 1-р(П)/2019, починаючи з 25.04.2019 року нараховувати та сплачувати йому пенсію відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ (а.с. 11).

В липні 2019 року ГУ ПФУ в Харківській області повідомив позивача про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 543 від 26.06.2019 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі постанова № 543) його пенсію перераховано з 01.07.2019 року; розмір пенсії до перерахунку складав 7.463,66 грн., після перерахунку 8.211 грн., пенсію підвищено на 747,34 грн. (а.с. 16)

Позивач ОСОБА_1 не спростовує ту обставину, що з 01.07.2019 року він отримує пенсію по інвалідності, розмір якої обчислений пенсійним органом на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII та п. 9-1 Порядку № 1210.

Частково погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що за визначенням, наведеним у п. п. 21 та 22 ч. 1 ст. 4 КАС України типові адміністративні справи, це адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги (п. 21); зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення (22).

За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.04.2021 року, що прийнята за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову Верховного Суду від 20.05.2020 року по зразковій справі № 520/12609/19, - згідно із ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження військової служби та мають інвалідність внаслідок цього, вправі очікувати на обчислення пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно з ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ з 26.04.2019 року.

Таким чином, з 26.04.2019 року позивач ОСОБА_1 мав право на перерахунок та виплату пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до положень ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, проте для реалізації такого права необхідним є звернення до пенсійного органу з відповідною заявою.

Матеріали справи підтверджують ту обставину, що із заявою про бажання отримувати пенсію по інвалідності відповідно до вимог ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ позивач звернувся до пенсійного органу 20.05.2019 року. Відтак, вимоги позивача ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача з 01.06.2019 року по 01.07.2019 року обчислити розмір його пенсії по інвалідності, виходячи з положень ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, є обґрунтованими. Підстави для задоволення вимог позивача з 01.07.2019 року відсутні, оскільки з 01.07.2019 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, розмір якої обчислений пенсійним органом на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII та п. 9-1 Порядку № 1210.

Якщо пенсіонери із числа військовослужбовців, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, подали заву про перехід на пенсію по інвалідності на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ за умови, що на час подання заяви Уряд України ще не запровадив механізм реалізації права на таку пенсію або запровадив його віддалено від дати звернення про переведення на інший вид пенсії, то такі особи мають законні очікування на призначення і виплату пенсії по інвалідності від часу виявлення бажання призначити пенсію, передбачену ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, незалежно від того, чи КМУ визначив умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи (зокрема, йдеться про постанову Уряду України від 26.06.2019 року № 543, якою абзац перший пункту 91 Порядку № 1210 викладено у редакції, за якою за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, <…> і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою.

За такої ситуації посилання пенсійного органу на відсутність механізму реалізації права на пенсію як на підставу для відмови в переведенні на інший вид пенсії чи як на підставу для призначення пенсії з дати набрання чинності такого акта КМУ не може визнаватися правомірним.

Оскільки означені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів частково задовольняє вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасовує судове рішення, в частині якою відмовлено у задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області щодо не проведення йому перерахунку основної пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ за заявою від 20.05.2019 року та про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з 01.06.2019 року по 01.07.2019 року, та приймає нове судового рішення про задоволення цих вимог ОСОБА_1 .

Також, за правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.04.2021 року, що прийнята за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову Верховного Суду від 20.05.2020 року по зразковій справі № 520/12609/19, - Закон № 796-XII <>не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому КМУ, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленою законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону № 796-XII (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Цей нормативно-правовий акт визначає лише механізм обчислень та виплат пенсій особам, право на які встановлено статтями 54, 57, 59 Закону № 796-XII.

За положеннями ч. 1 ст. 49 Закону України від 27.02.2014 року № 794-VII «Про Кабінет Міністрів України» КМУ на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Постанова уряду, прийнята на виконання закону України, конкретизує та деталізує його, підпорядкована закону, скасовується і перестає діяти в разі її суперечності або невідповідності закону, є обов`язковою до виконання.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена в положеннях Конституції України.

Згідно із ч. 3 ст. 113 Конституції України КМУ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Основного Закону України).

Оскільки пункт 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, повністю повторює її зміст, він має бути застосований до осіб, на яких поширюється дія ч. 3 ст. 59 вказаного Закону.

Тобто, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ та 9-1 Порядку № 1210, тому, що за цими правовими нормами передбачені ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ пенсії обчислюються саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, але не встановлюються в розмірі шляхом множення розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на відповідний період часу, на визначену в законі кратність, і без застосування механізму обчислення цих пенсій, визначеного пунктом 9-1 Порядку № 1210.

При цьому Закон № 796-XII не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії в порядку, передбаченому КМУ, за формулою, у якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

КСУ в Рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно із частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року КСУ зазначив, що надання Верховною Радою України права КМУ встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, КМУ регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження КМУ щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, у тому числі, щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. КМУ регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, КСУ визнав конституційним регулювання КМУ розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Нормативно-правові акти, які видані КМУ в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян».

Згідно із частиною третьою ст. 291 КАС України правові висновки Великої Палати Верховного Суду в цій зразковій справі мають враховуватися судами при ухваленні рішення в типовій справі, яка відповідає ознакам та обставинам, викладеним у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.04.2021 року по зразковій справі № 520/12609/19.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 про призначення та виплату пенсії, розмір якої повинен бути виведений шляхом простого множення розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, на кількісну величину (число п`ять), встановлену законом, без здійснення будь-яких інших розрахункових дій (без використання формули, передбаченої п. 9-1 Порядку № 1210), відповідно до положень ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, оскільки за наведеним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду при обчисленні розміру пенсії по інвалідності позивача пенсійним органом обґрунтовано враховуються положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII та п. 9-1 Прядку № 1210.

Колегія суддів зазначає, що положення ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 9 КАС України визначають, що захист прав, свобод та інтересів особи полягають захисту у разі встановлення судом факту їх порушення.

Матеріали справи не містять доказів того, що розмір пенсії позивача після проведеного перерахунку внаслідок застосування пенсійним органом п. 9-1 Порядку № 1210 знизився.

При цьому, колегія суддів зауважує, що редакція останнього абзацу п. 9-1 Порядку № 1210: «У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року», не зазнала змін у зв`язку із прийняттям 26.06.2019 року Кабінетом Міністрів України постанови № 543.

Відхиляючи інші доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , колегія суддів враховує п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права (п.п. 1 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 року скасувати, в частині якою відмовлено у задоволені вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку основної пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за заявою від 20 травня 2019 року та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з 01 червня 2019 року по 01 липня 2019 року, з прийняттям нового судового рішення про задоволення цих вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку основної пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за заявою від 20 травня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з 01 червня 2019 року по 01 липня 2019 року.

В іншій частині, а саме, - в частині, якою відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 , рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 липня 2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц