Справа № 160/18719/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 160/18719/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання Соловей Л.О.

за участі представника відповідача Сліпчук О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного центру зайнятості на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 р. (суддя Прудник С.В., повне судове рішення складено 04.04.2022 р.) в справі № 160/18719/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер Дніпро» до Дніпропетровського обласного центру зайнятості про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер Дніпро» (далі ТОВ «СПД») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровського обласного центру зайнятості (далі Дніпропетровській ОЦЗ) про визнання протиправними та скасування наказів № 45 від 03.03.2021 р. «Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», який винесений за результатом розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «СПД» від 01.03.2021 р., № 90 від 08.04.2021 р. «Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», який винесений за результатом розгляду заяви ТОВ «СПД» від 07.04.2021 р., № 109 від 07.05.2021 р. «Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», який винесений за результатом розгляду заяви ТОВ «СПД» від 30.04.2021 р.; зобов`язання повторно розглянути заяву від 01.03.2021 р. про надання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину з урахуванням висновків суду у цій справі та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву від 07.04.2021 р. про надання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину з урахуванням висновків суду у цій справі та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву від 30.04.2021 р. про надання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину з урахуванням висновків суду у цій справі та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 45 від 03.03.2021 р. «Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», який винесений за результатом розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер-Дніпро» від 01.03.2021 р.; визнано протиправним та скасовано наказ Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 90 від 08.04.2021 р. «Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», який винесений за результатом розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер-Дніпро» від 07.04.2021 р.; визнано протиправним та скасовано наказ Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 109 від 07.05.2021 р. «Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», який винесений за результатом розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер-Дніпро» від 30.04.2021 р.; зобов`язано Дніпропетровський обласний центр зайнятості повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер-Дніпро» від 01.03.2021 р. про надання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину з урахуванням висновків суду у цій справі та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення; зобов`язано Дніпропетровський обласний центр зайнятості повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер-Дніпро» від 07.04.2021 р. про надання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину з урахуванням висновків суду у цій справі та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення; зобов`язано Дніпропетровський обласний центр зайнятості повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер-Дніпро» від 30.04.2021 р. про надання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину з урахуванням висновків суду у цій справі та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апелянт звертає увагу, що виключно у разі наявності бюджетних асигнувань кошторисом фонду передбачались кошти на виплату допомоги по безробіттю на період карантину. Відповідачу доведені тимчасові кошториси видатків на 1 квартал 2021 р. та І півріччя 2021 р., які не містили видатки на виплату допомоги по частковому безробіттю на період карантину відповідно до статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення». У зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на виплати обласний центр зайнятості не правомочний брати на себе ніякі фінансові зобов`язання, а питання включення до Державного бюджету України коштів для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину не відноситься до компетенції ОЦЗ.

Тому вважає, що оскільки тимчасові кошториси ОЦЗ на 1 квартал 2021 року та І півріччя 2021 року не містили видатки на виплату допомоги по частковому безробіттю на період карантину, позивачу правомірно відмовлено у наданні такої допомоги.

Крім того, апелянт вважає необґрунтованою ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Зазначає, що ТОВ «СПД» дізналось про відмову у наданні допомоги про частковому безробіттю на період карантину 05.03.2021 р., тому вказує, що позивачем пропущено строк звернення до суму, встановлений частиною другою статті 122 КАС.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.03.2021 року ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» вперше звернулося до Дніпровського міського центру зайнятості з заявою про надання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю, до цієї заяви долучено документи, що передбачені чинним законодавством як необхідні.

Повідомленням про розгляд документів Дніпровського міського центру зайнятості № 911 від 05.03.2021 р. ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на 1 квартал 2021 року на підставі наказу Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 03.03.2021 №45.

Друге звернення до Дніпровського міського центру зайнятості з заявою про надання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю датоване 07.04.2021 р., у відповідь на яке ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» також отримало повідомлення про розгляд документів № 1491 від 12.04.2021 р. Вищезазначеним повідомленням ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» відмовлено з причини відсутності коштів на 1 півріччя 2021 року на підставі наказу Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 08.04.2021 № 90.

30.04.2021 р. позивач знову направив належним чином оформлену третю заяву до Дніпровського міського центру зайнятості, позивачу відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на 1 півріччя 2021 року на підставі наказу Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 07.05.2021 № 109, про що позивач дізнався з повідомлення № 1823 від 11.05.2021 року.

На адвокатський запит від 08.07.2021 р., направлений до відповідача, листом-відповіддю Дніпропетровського ОЦЗ від 20.07.2021 № 12/19/2789 відповідачем надано витяги з оскаржуваних наказів 20.07.2021 року.

03.03.2021 року Дніпропетровським ОЦЗ винесено наказ №45 «Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення»», яким з огляду на пункт 2 та пункт 7 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 306, а саме у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на 1 півріччя 2021 року за статтею «Допомога по частковому безробіттю на період карантину: рахунок фінансової допомоги, яка виділена із фонду боротьби з гостро респіраторною хворобою COVID - 19, спричиненою коронавірусом SARS CoV-2, та її наслідками» на виплату допомоги по частковому безробіттю і період карантину, відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» () відповідно поданої заяви від 01.03.2021 року та пакету документів.

Крім того, на підставі пункту 2 та пункту 7 Порядку від 22 квітня 2020 р. № 306 Дніпропетровським ОЦЗ винесені накази №90 від 08.04.2021 року та №109 від 07.05.2021 року, якими відмовлено ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» () у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину за заявами від 07.04.2021 року та від 30.04.2021 року та пакету документів.

Врахувавши, що ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» дотримано вимоги статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку №306 у питанні отримання допомоги по частковому безробіттю, суд першої інстанції вважав, що відмова Дніпропетровського ОЦЗ у наданні допомоги по частковому безробіттю, викладена у формі наказів, є необґрунтованою та протиправною, а підстава для відмови, зазначена відповідачем у спірних наказах, суперечить гарантіям держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття, адже обов`язок держави здійснити виплати, на які мають право певні категорії громадян, відповідно до закону не має ставитися в залежність від обсягу кошторисних призначень.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржені позивачем накази Дніпропетровського ОЦЗ є протиправними, а порушене право позивача має бути поновлено шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви ТОВ «СПД» з урахуванням висновків суду у цій справі та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» здійснює господарську діяльність у сфері консультування з питань комерційної діяльності й керування, є суб`єктом малого підприємництва, розмір чистого прибутку за 2020 рік склав 875,8 тис. грн., що підтверджується балансом станом на 31.12.2020 р.

Наказом № 01/ОД про скорочення діяльності від 01.02.2021 р. ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» переведено на скорочений робочий день (10 годин на тиждень) з 01.02.2021 р. до дати закінчення карантину десять працівників відповідно до переліку, вказаному в цьому наказі, які мали право на допомогу по частковому безробіттю на час карантину. При цьому відомості про цих працівників зазначені позивачем у відомостях про працівників, щодо яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину.

Позивач не має заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

ТОВ «СПД» 01.03.2021 р., 07.04.2021 р., 30.04.2021 р. подані до Дніпровського міського центру зайнятості заяви про надання коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю, до яких долучено, зокрема, баланс станом на 31.12.2020 р., наказ № 01/ОД про скорочення діяльності від 01.02.2021 р. із переліком осіб, які мали право на допомогу по частковому безробіттю на час карантину, відомості про працівників, щодо яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину, довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення (скорочення) діяльності, якою підтверджена сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з серпня по січень 2021 року у сумі 167 127,73 грн., а також лист про відсутність заборгованості по єдиному внеску ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 5725/6/04-36-12-07-48 від 18.02.2021 р.

Дніпровським міським центром зайнятості повідомленнями про розгляд документів № 911 від 05.03.2021 р., № 1491 від 12.04.2021 р., № 1823 від 11.05.2021 р. повідомлено ТОВ «СПД» про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на 1 квартал 2021 року та І півріччя 2021 року із посиланням на накази Дніпропетровського ОЦЗ від 03.03.2021 р. №45, від 08.04.2021 р. № 90, від 07.05.2021 р. № 109 відповідно.

Наказом Дніпропетровського ОЦЗ від 03.03.2021 р. №45 «Про відмову у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення»», з огляду на пункт 2 та пункт 7 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 306, а саме у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на 1 півріччя 2021 рок за статтею «Допомога по частковому безробіттю на період карантину: рахунок фінансової допомоги, яка виділена із фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID - 19, спричиненою коронавірусом SARS CoV-2, та її наслідками» на виплату допомоги по частковому безробіттю на період карантину, відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину ТОВ «СПД» () за заявою від 01.03.2021 року.

З тих же підстав наказами Дніпропетровського ОЦЗ №90 від 08.04.2021 р. та №109 від 07.05.2021 р. відмовлено ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» () у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину за заявами від 07.04.2021 р. та від 30.04.2021 р.

Накази Дніпропетровського ОЦЗ, які є предметом оскарження в цій справі, отримані позивачем на адвокатський запит 20.07.2021 р.

Спірним в цій справі є питання правомірності відмови у наданні суб`єкту господарювання допомоги по частковому безробіттю на період карантину через відсутність у центру зайнятості бюджетних асигнувань та такі цілі.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 р. № 5067-VI (далі - Закон № 5067-VI), який застосовується судом в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 р. № 540-ІХ Закон № 5067-VI доповнено статтею 47-1 «Допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», яка набула чинності з 02 квітня 2020 року.

За приписами частини першої статті 47-1 Закону № 5067-VI допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину.

Допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

ТОВ «СПД» є суб`єктом малого підприємництва, яким прийнято рішення про скорочення діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

ТОВ «СПД» як роботодавцем сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті скорочення діяльності, довідкою ГУ ДПС у Дніпропетровській області підтверджено відсутність у ТОВ «СПД» боргу з єдиного внеску.

Відтак, ТОВ «СПД» відповідно до статті 47-1 Закону № 5067-VI має право на отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону № 5067-VI для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, звертається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає такі документи:

1) заяву у довільній формі;

2) копію наказу із зазначенням дати початку зупинення (скорочення) діяльності;

3) відомості про працівників та/або фізичну особу - підприємця, який є застрахованою особою (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний державний орган і мають відмітку в паспорті), у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину згідно з цією статтею;

4) довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Позивачем міському центру зайнятості для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину подано документи, передбачені частиною другою статті 47-1 Закону № 5067-VI.

Абзацом другим частини п`ятої статті 47-1 Закону № 5067-VI передбачено, що фінансування виплат, визначених цією статтею, здійснюється в межах коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Абзацом першим частини сьомою статті 47-1 Закону № 5067-VI встановлено, що роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, може звернутися за отриманням допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації протягом 90 календарних днів з дня зупинення (скорочення) виробництва, але не пізніше строку, визначеного порядком надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини восьмої статті 47-1 Закону № 5067-VI рішення про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації приймається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на регіональному рівні протягом трьох робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, документів, передбачених цією статтею, до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції за місцем реєстрації як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Порядок надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, її розмір, строки надання, а також порядок повернення коштів, спрямованих на фінансування такої допомоги, визначаються Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 47-1 Закону № 5067-VI).

Порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 р. № 306 (далі Порядок № 306, застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 5 Порядку № 306 передбачено, що сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності та протягом 30 календарних днів після завершення карантину в разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення (скорочення) діяльності.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 306 фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину може здійснюватися в межах коштів, передбачених на такі цілі в бюджеті Фонду, а також за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 306 роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, може звернутися за отриманням допомоги по частковому безробіттю на період карантину протягом 90 календарних днів з дня зупинення (скорочення) діяльності.

Абзацами першим та другим пункту 10 Порядку № 306 встановлено, що рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину приймається обласним або Київським міським центром зайнятості протягом трьох робочих днів з дня подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку.

Рішення про надання або відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину оформлюється наказом обласного або Київського міського центру зайнятості.

За змістом пункту 13 цього Порядку у разі прийняття рішення про відмову в наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину центр зайнятості протягом трьох робочих днів з дати прийняття такого рішення письмово повідомляє про нього роботодавцю/фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, з обґрунтуванням причин відмови.

У разі коли роботодавцю/фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину з незалежних від нього причин, він має право повторно звернутися за отриманням коштів для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину в межах строку дії карантину, але не більше 30 календарних днів після його завершення.

Вище судом встановлено, що позивачем дотримано процедуру звернення до центру зайнятості з питання надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, подано документи, передбачені статтею 47-1 Закону № 5067-VI та Порядком № 306, а відповідачем відмовлено позивачу у наданні допомоги виключно з підстави відсутності кошторисних призначень на 1 квартал 2021 року та І півріччя 2021 року за статтею «Допомога по частковому безробіттю на період карантину: рахунок фінансової допомоги, яка виділена із фонду боротьби з гостро респіраторною хворобою COVID - 19, спричиненою коронавірусом SARS CoV-2, та її наслідками» на виплату допомоги по частковому безробіттю на період карантину, тому є правильним висновок суду першої інстанції, що накази Дніпропетровського ОЦЗ про відмову позивачу у наданні такої допомоги є протиправними.

Судом першої інстанції обґрунтовано звернуто увагу, що підстава для відмови, зазначена відповідачем у спірних наказах, суперечить гарантіям держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття, адже обов`язок держави здійснити виплати, на які мають право певні категорії громадян, відповідно до закону не має ставитися в залежність від обсягу кошторисних призначень.

Відтак, у зв`язку з тим, що Законом № 5067-VI не встановлено такої підстави для відмови у наданні роботодавцю допомоги по частковому безробіттю не період карантину, як відсутність бюджетних коштів на такі цілі, суд доходить до висновку про протиправність наказів Дніпропетровського ОЦЗ № 45 від 03.03.2021 р., № 90 від 08.04.2021 р., № 109 від 07.05.2021 р., якими позивачу відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю.

Відповідно, судом першої інстанції обґрунтовано обраний спосіб захисту порушеного права позивача зобов`язання повторно розглянути зави позивача із прийняттям рішення, врахувавши висновки, викладені в судовому рішенні.

Основним доводом апелянта є те, що відповідачем правомірно відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину, оскільки тимчасові кошториси ОЦЗ на 1 квартал 2021 року та І півріччя 2021 року не містили видатки на виплату допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Проте суд визнає такі доводи відповідача необґрунтованими, оскільки не надання такої допомоги є обмеженням права як позивача-роботодавця, так і осіб, які перебували з позивачем в трудових правовідносинах, та реалізація цих прав не може залежати від наявності або відсутності фінансових ресурсів бюджету.

При цьому судом враховано практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, суд зазначає, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

При наданні оцінки аргументам апелянта про необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з тих підстав, що ТОВ «СПД» дізналось про відмову у наданні допомоги про частковому безробіттю на період карантину 05.03.2021 р., тому вказує, що позивачем пропущено строк звернення до суду, суд зазначає таке.

Дійсно, ухвалою суду першої інстанції від 30.03.2022 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви. Суд першої інстанції вважав, що оскільки витяги з оскаржуваних наказів отримано ТОВ «Стратегічний партнер-Дніпро» 20.07.2021 р., а до Дніпровського окружного адміністративного суду позивач звернувся 11.10.2021 р., то позовну заяву подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Вище судом встановлено та не спростоване відповідачем в ході апеляційного перегляду справи, що позивачем 20.07.2021 р. отримані витяги з наказів Дніпропетровського ОЦЗ № 45 від 03.03.2021 р., № 90 від 08.04.2021 р., № 109 від 07.05.2021 р., якими позивачу відмовлено у наданні допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що предметом цього позову є саме накази позивача, то початком перебігу строку звернення до суду з позовом про оскарження таких наказів безумовно є дата отримання цих наказів, в цьому випадку 20.07.021 р.

При цьому, отримання повідомлення від Дніпровського міського центру зайнятості не може вважатися тією обставиною, з якою пов`язується початок перебігу строку звернення до суду, адже саме рішення про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації або, як в цьому випадку, про відмову у наданні такої допомоги створює для позивача негативні правові наслідки та є індивідуальним актом у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України.

Відтак, суд доходить висновку про відсутність підстав стверджувати про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, тому ухвала суду першої інстанції від 30.03.2022 р. про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви є обґрунтованою.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного центру зайнятості на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 р. в справі № 160/18719/21 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 р. в справі № 160/18719/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегічний партнер Дніпро» до Дніпропетровського обласного центру зайнятості про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 08.08.2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.08.2022 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко