Справа № 320/6784/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 серпня 2022 року Київ № 320/6784/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву адвоката Фещенка Миколи Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату недоїмки,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовними вимогами до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-7304-57-У від 02.02.2022 про стягнення недоїмки по сплаті ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37788,74 грн.

Дослідивши позовну заяву на предмет додержання положень ст.ст.160,161, 122 КАСУ, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачеві десятиденного строку з моменту одержання копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання позовної заяви із зазначенням у ній обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та доказів, що підтверджують кожну обставину, зокрема, але не виключно, обставин реєстрації позивача у якості суб`єкта - платника ЄСВ та надання документів, якими підтверджено цей факт (копії свідоцтва про реєстрацію), а також взяття на облік у податковому органі як платника ЄСВ та зазначення системи оподаткування на якій перебував заявник з представленням суду довідки про взяття на облік; наданням доказів припинення підприємницької діяльності позивача та зняття його з обліку у податковому органі як платника ЄСВ; зазначення періоду, за який сформована податкова вимога; зазначення підстав для ненарахування та несплати ЄСВ за період до 02.02.2022; представлення суду доказів нездійснення господарської діяльності за спірний період; подання акту звірки даних позивача з даними інтегрованої картки платника податків податкового органу про відсутність заборгованості з ЄСВ; зазначення про наявність рахунків позивача у банківських установах та рух коштів по цих рахунках за спірний період; надання витягу з ЄДР станом на 02.02.2022; обгрунтування порушення прав, свобод та інтересів заявника прийнятими рішеннями з розкриттям змісту порушених прав; зазначення місця знаходження оригіналів документів копії яких подано разом із позовною заявою; надання власного письмового підтвердження позивача про відсутність аналогічного спору на розгляді іншої судової установи; подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин його пропуску та представленням доказів щодо поважності таких причин.

Щодо пропуску позивачем строку на звернення до адміністративного суду слід зазначити таке:

відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 вказаної вище статті).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Предметом даного позову є визнання протиправними та скасування вимог ГУ ДПС України в Київській області області про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ №Ф-7304-57-У від 02.02.2022 на суму 37788,74 грн.

Згідно преамбули Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку. За визначенням, наведеним у пункті 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями пункту 31 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 цього Закону.

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб. Відповідно до абз. 6 та 9 ч.4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже положеннями Закону визначений порядок дій платника в разі незгоди із вимогою про сплату боргу з ЄСВ, згідно якими платник єдиного внеску може оскаржити вимогу контролюючого органу протягом 10 календарних днів з дня її отримання як із застосуванням процедури її адміністративного оскарження так і без такої. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31.01.2019 по справі № 802/983/18-а, від 17.07.2019 по справі № 0740/1050/18, від 08 серпня 2019 року по справі №480/106/19.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що вимога ГУ ДПС України у Київській області №Ф-7304-57-У від 02.02.2022 про стягнення недоїмки по сплаті ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37788,74 грн була направлена у встановлені законом строки та отримана позивачем 19.02.2022, однак не була ним оскаржена у встановлений законом 10-денний строк до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Подана ОСОБА_1 до податкового органу заява про судове оскарження вимоги від 20.02.2022 за своїм змістом є лише попередженням про наміри заявника в майбутньому звернутися до суду для оскарження його рішення, що не відповідає вимогам процедури адміністративного оскарження ріщення контролюючого органу.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2021 у справі №640/9172/20 дійшов до висновку, що Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для оскарження до суду вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску. Платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону №2464-VI.

Такий висновок щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 25.02.2021 у справі №580/3469/19. При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску після застосування процедури адміністративного оскарження вимоги, це не змінює підхід до застосування строку звернення до суду з позовами у такій категорії справ і у випадку, якщо вимога не була оскаржена в адміністративному порядку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі Мушта проти України зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії"). Отже, дотримання строку звернення з позовом, є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Зважаючи, що строк оскарження вимоги про сплату боргу з ЄСВ складає 10 днів, адміністративного оскарження позивачем не здійснено, а до суду він звернувся 02.08.2022, суд доходить висновку про пропуск ОСОБА_1 десятиденного строку на оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки), передбаченого ст. 25 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а відтак позивач має подати до суду заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду із зазначенням обставин поважності такого пропуску та наданням доказів, які підтверджують такі обставини.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.122, 123, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд -

у х в а л и в:

позовну заяву адвоката Фещенка Миколи Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату недоїмки, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.