Справа № 420/7664/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7664/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій представник позивача просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та здійснювати виплату на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником.

Разом із позовною заявою позивачем подане клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/7664/22 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 06.06.2022 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 992,40грн. за подання позовної заяви у справі №420/7664/22; відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивачки.

В обґрунтування вимог позову позивачка зазначає, що їй призначена пенсія за віком, яка виплачувалась до виїзду за кордон у 2015 році. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 25.05.2017 року у справі №540/1814/17 зобов`язано УПФ України у Київському районі м.Одеси перерахувати та поновити виплату пенсії за віком позивачу з 15.08.2016 року. До 01.04.2021 року ОСОБА_1 отримувала пенсію на банківський рахунок, в подальшому виплату пенсії було припинено. Листом відповідача від 06.08.2021 року повідомлено, що позивач більше року отримувала пенсію за довіреністю, тому зобов`язана подати нову заяву на підставі п.10 Порядку №1596. 27.01.2022 року представник позивача за довіреністю звернувся до відповідача та просив долучити до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок, відкритий в АТ «Державний ощадний банк» від 03.12.2021 року. Однак, відповідачем відмовлено у поновлені виплати пенсії позивача з посиланням на те, що для проходження ідентифікації та поновлення пенсії через банківську установу ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися з паспортом громадянина України до відділу обслуговування громадян.

Вважаючи дії відповідача щодо припинення виплати пенсії протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

20.06.2022 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності. Відповідно до пункту 16 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (зі змінами) якщо суми пенсій та грошової допомоги не одержуються з поточного рахунку більше як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це орган Пенсійного фонду України, а одержувач пенсії подати нову заяву в орган Пенсійного фонду України про подовження виплати пенсії через установу банку. Згідно з п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно звернутись особисто до будь - якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру). При собі необхідно мати оригінали наступних документів: паспорта громадянина України, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, заяву про виплату пенсії через банківську установу. Дії Головного управління є законними та обґрунтованими та відповідають нормам законодавства якими врегульовано поновлення виплати пенсії.

23.06.2022 року відповідач надав суду належним чином засвідчені копії розпоряджень, розрахунків страхового стажу та заробітної плати ОСОБА_1 .

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України та виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання (а.с.13).

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 25.05.2017 року у справі №520/1814/17 визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси №6492 від 14.11.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні пенсії; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси перерахувати та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, з 15 серпня 2016 року (https://reestr.court.gov.ua/Review/66811874).

Позивач зазначає, а відповідачем не спростовано, що до 01.04.2021 року ОСОБА_1 отримувала пенсію на банківський рахунок, в подальшому виплата була припинена.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів ОСОБА_1 станом на 02.05.2022 року, у 2021 році позивач отримала 800грн. соціальних виплат від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (квітень 2021 року), інші доходи відсутні (а.с.8).

В матеріалах справи містяться:

- лист ГУПФУ в Одеській області від 06.08.2021 року №13379-13931/С-02/8-1500/21 на ім`я ОСОБА_2 , в якому на звернення останнього щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 . Управління повідомило, що у зв`язку із постійним проживанням за межами України та неможливістю виплачувати пенсію через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача у населеному пункті у межах України, виплата пенсії ОСОБА_1 призупинена з 01.04.2021 року. Для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно звернутись особисто з відповідною заявою до органу, що призначає пенсію (а.с.16).

- «Заява про виплату пенсії або грошової допомоги» ОСОБА_1 від 03.12.2021р. на адресу ГУПФУ в Одеській області, в якій позивач просила належні їй суми пенсії починаючи з 01.01.2022 року перераховувати на її поточний рахунок, який відкрито у ТВБВ №10015/0560 Одеське РУ. У заяві зазначено, що позивач уповноважує працівника банку передати від її імені цю заяву до відповідного органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення; ідентифікація клієнта банку проведена уповноваженим працівником банку (а.с.18);

- лист ГУПФУ в Одеській області від 21.02.2022 року №4010-2807/С-1500/22 на ім`я ОСОБА_2 , в якому на повторне звернення щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 зазначено, що Відповідно до пункту 17 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 1596), якщо суми пенсії та грошової допомоги отримуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, і протягом року за такою платіжною карткою не проводилися видаткові операції особисто одержувачем, а банком протягом року не проводилася фізична ідентифікація особи, уповноважений банк повідомляємо про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення. У такому разі орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення забезпечує проведення ідентифікації та верифікації особи на підставі пред`явленого (в обов`язковому порядку) одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та визначеного законодавством документа, в якому зазначено відомості про місце її проживання.

В зв`язку з постійним проживанням за межами України, та неможливістю виплачувати пенсію через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України, виплата пенсії ОСОБА_1 призупинена з 01.04.2021.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги, або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунку подається одержувачем пенсії особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України, або через представника банку, в якому відкрито поточний рахунок. Отже, для проходження ідентифікації та поновлення виплати пенсії через банківську установу ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися з паспортом громадянина України, реєстраційним номером облікової картки платника податків та заявою щодо подальшої виплати пенсії через банківську установу до будь - якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру), або до територіального відділу обслуговування громадян № 8 (сервісного центру) за адресою; вул. Академіка Корольова, буд. 8. Після чого виплата пенсії буде поновлена через банківську установу.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За правилами ч.1 ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року №1382-IV (далі - Закон №1382-IV) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регламентовані Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі ст.51 Закону №1058-IV, у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.47 Закону №1058-VI, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Частиною 2 ст.47 Закону №1058-VI передбачено, що пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності. Право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.

Позивачу призначена пенсія за віком та у зв`язку з виїздом позивачки з України на постійне місце проживання до Ізраїлю виплата пенсії була припинена.

Відповідно до судового рішення у справі № 520/1841/17 ГУ ПФУ в Одеській області поновило позивачу виплату пенсії та відповідно до заяви позивача виплачувало належну пенсію на визначений банківський рахунок.

Стаття 49 Закону №1058-VI регулює питання припинення та поновлення виплати пенсії. Так, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч.3 ст.35 та ст.46 цього Закону. Цей перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Водночас п.2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління ПФУ від 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок №22-1) визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії (п.1.5 Порядку №22-1).

Отже, передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні посилання на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 року у справі № 757/12134/14-а.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 (далі - Порядок №1596), визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги в уповноважених банках.

Відповідно до п.6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунку.

Згідно п.10 Порядку №1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

З аналізу викладеного вбачається, що підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку №1596 двома шляхами, а саме: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду; від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п.4.10 Порядку №22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами).

Сторонами не оспорюється, що позивачу перераховувалася пенсія на банківський рахунок.

Згідно з п.16 Порядку №1596, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Відповідач як у листах від 06.08.2021 року, від 21.02.2022 року на ім`я представника позивача, так і у відзиві на позовну заяву зазначає, що виплата пенсії позивачу була призупинена з 01.04.2021 року.

При цьому, у листах не зазначено, що виплата пенсії позивача припинена на банківський рахунок, а зазначено, що припинена взагалі.

Станом на час розгляду справи позивач з передбаченою п.1.5 Порядку №22-1 заявою про поновлення виплати пенсії до ГУ ПФУ в Одеській області не зверталася, інших відомостей матеріали справи не містять.

Заява про перерахування належних сум пенсії на банківський рахунок від 03.122021 року не є заявою про поновлення призупиненої виплати пенсії, та надійшла до відповідача вже після того, як було припинено виплату пенсії позивачу і до відновлення її виплати, тому підстави для здійснення відповідачем перерахування пенсійних виплат на вказаний у цій заяві банківський рахунок позивача до поновлення пенсійних виплат позивачу в порядку, передбаченому Порядком №22-1, відсутні.

Рішення про призупинення виплати пенсії позивача з 01.04.2021 року в матеріалах справи відсутнє. Вимога відповідача про необхідність подання позивачем заяви в порядку, передбаченому приписами п.1.5 Порядку №22-1 є цілком обґрунтованою та такою, що відповідає положенням чинного законодавства України, так само роз`яснення позивачу, викладені в листах, про необхідність подання заяви в порядку, передбаченому приписами п.1.5 Порядку №22-1 для поновлення виплати пенсії останньої, не містять ознак протиправності.

Враховуючи вищевикладені висновки суду, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідач діяв на підставах, встановлених законом.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.