Справа № 179/760/22
Суддя: Чорна А. О.
Дата ухвалення: 2022-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 179/760/22
провадження № 2-а/179/13/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 серпня 2022 року смт Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Чорна А.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 1 Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Шишкова Станіслава Віталійовича, Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2022 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 1 Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Шишкова Станіслава Віталійовича, Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

08 серпня 2022 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 1 Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Шишкова Станіслава Віталійовича, Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення була розподілена судді Чорній А.О.

Відповідно пункту 3 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку, що позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.160-161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а тому її належить залишити без руху, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Позивач у позовній заяві просить відстрочити сплату судового збору за подання до суду позовної заяви до винесення судового рішення по справі, оскільки початок війни та введення воєнного стану на території України 24.02.2022 року, а також відсутність грошових коштів на оплату юридичної допомоги при складанні позовної заяви щодо оскарження данної постанови, унеможливив реалізацію позивачем права на судовий захист та оскарження незаконної постанови. З 11.07.2022 року водійське посвідчення у позивача було вилучено та він по професії водій, тобто позбавлений джерела доходів.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто законодавець передбачив можливість відстрочення сплати судового збору лише з підстав пов`язаних з майновим станом сторони.

Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони (наприклад довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

При цьому, відповідно до положень Конституції України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Також слід звернути увагу, що Верховний Суд в ухвалі від 08.04.2020р. у справі № 160/10737/19 посилається на практику Європейського суду з прав людини: "Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniatv. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («JedamskiandJedamskav. Poland»), заява № 73547/01)."

Однак, до матеріалів позовної заяви позивачем не надано доказів в підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Позивачем не надано належних доказів про те, що його майновий стан не дає змоги сплатити судовий збір та підтвердження скрутного матеріального стану.

Також слід зазначити, що вилучення у позивача посвідчення водія не свідчить про те, що позивач автоматично втратив роботу та не має можливості працювати надалі водієм, оскільки при вилучені посвідчення водія, водію надається тимчасове посвідчення водія.

Крім того, жодних доказів того яким чином введення воєнного стану вплинуло на обов`язок сплати судового збору позивач суду не надав. Зазначене клопотання обґрунтоване лише посиланням на введення воєнного стану, водночас доказів неможливості сплатити через це судового збору суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги положення норм процесуального законодавства щодо вимог до позовної заяви, а також вимоги Закону України "Про судовий збір", станом на день постановлення даної ухвали відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у зв`язку з не наданням останнім на підтвердження обставин викладених у клопотанні щодо неможливості сплати судового збору, оскільки позивачем не подано довідки про доходи, відомостей щодо наявності майна як рухомого та нерухомого, а також наявності іншого цінного майна або інші докази, якими позивач обгрунтовує не можливість сплати судового збору.

Також слід звернути увагу, що згідно із положеннями частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

Підсумовуючи викладене, станом на день постановлення даної ухвали відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочку сплати судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами 1 та 2 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При цьому, частиною 4 ст. 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного суду від 18.03.2020 року, ухваленої у справі №543/775/17, Велика Палата Верховного Суду відступила від раніше прийнятого висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Також у постанові від 18.03.2020 року у справі №543/775/17 Великої Палати Верховного Суду зазначено, що разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в Україні складає 2481 грн. 00 коп. Тобто, судовий збір, що підлягає сплаті за звернення до суду з даною позовною вимогою складає 496 грн. 20 коп.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд приходить до висновку, що адміністративний позов необхідно залишити без руху у зв`язку з порушенням вимог ст. 161 КАС України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: у зв`язку з тим, що позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення, а саме: позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 496,20 грн.

Отже, позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки позовної заяви та подати суду квитанцію про сплату судового збору у сумі 496,20 грн.

Крім того, суд зазначає, що позивачем додана до позовної заяви копія постанови про накладення адміністративного стягнення, однак постанова надана не в повному обсязі, оскільки у копії постанові відсутні пункти 7, 8, 9 постанови.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документу.

Однак, ксерокопія постанови серія БАВ № 051025, яка долучена до матеріалів справи, надана суду не в повному обсязі, що позбавляє суд можливості перевірити відомості щодо отримання чи не отримання постанови позивачем.

Крім того, строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення встановлений ст.289 КУпАП і становить 10 днів.

Оскаржувана постанова винесена 11.07.2022 року, до суду позивач звернувся 03.08.2022 року, тобто з пропуском встановленого строку звернення до суду.

Як вбачається із заяви про поновлення процесуального строку, доданої до позову, як на поважні причини пропуску строку звернення до суду позивач посилається на те, що постанова йому не вручалась, про її наявність позивач дізнався випадково, ознайомившись в Магдалинівському районному суду Дніпропетровської області з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 179/674/22 в кінці липня 2022 року, а тому просить вважати процесуальний строк для оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності пропущеним з поважної причини та поновити його.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку статтею 123 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

В свою чергу, позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку їх оскарження, а саме:не надано доказів коли саме позивач ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 179/674/22 та дізнався про винесену відносно нього постанову. Тобто, всупереч вимог ч.6 ст.161 КАС України позивачем не надано до заяви доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, зокрема протягом десяти днів з дня вручення ухвали позивач має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, додавши докази поважності причин його пропуску або вказати інші підстави для поновлення строку, з наданням доказів поважності причин його пропуску.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, зокрема протягом десяти днів з дня вручення ухвали позивачу необхідно подати суду квитанцію про сплату судового збору у сумі 496,20 грн., а також протягом цього ж строку подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши підстави для поновлення цього строку та додавши докази поважності причин його пропуску та надати суду якісну копію постанови з усіма її пунктами.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП № 1 Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Шишкова Станіслава Віталійовича, Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без руху.

Надати позивачеві строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що у разі не виконання ухвали суду позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Чорна