Справа № 148/142/22
Суддя: Штифурко Л. А.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/142/22
Провадження №2-а/148/6/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Носулько К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Тульчина в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - інспектор Сектору реагування патрульної поліції Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Лисий Дмитро Миколайович про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 20.01.2022 згідно постанови інспектора сектору регулювання ПП Тульчинського РВП Лисого Д.М. серії БАБ № 954671 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. Відповідно до змісту вказаної постанови, 20.01.2022 о 20.00 год., він нібито керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Тульчинським районним судом 30.11.2021 на один рік.

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. 20.01.2022 у вечірній час в с. Нестерварка, на автомобілі SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 , водій ОСОБА_2 , якому позивач продав даний автомобіль, вчинив ДТП із вантажним автомобілем МАН, а також при цьому в автомобілі закінчився бензин і ОСОБА_2 пішов із тарою на АЗС за пальним, а позивач залишився в автомобілі. Поки ОСОБА_2 був відсутній, на місце ДТП під`їхали працівники поліції, яким при розмові позивач повідомив, що автомобіль його, а за кермом був інший водій. Однак не зважаючи на вказане, відносно нього була винесена оскаржувана постанова. Також позивач посилається на те, що поліцейський Лисий Д.М. незаконно розглянув справу у його відсутність, не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, а саме можливості скористатись правовою допомогою, заявити клопотання про допит свідка. Крім цього, постанова не відповідає нормам закону, так як в постанові не зазначено доказів, на підставі яких доведена вина у вчиненні правопорушення та вони не долучені до постанови; не було заслухано осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Позивач вважає, що в даному випадку для наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою має бути керування транспортим засобом, а він ним не керував та доказів протилежного працівниками поліції до постанови не долучено.

В зв`язку з цим позивач просить визнати постанову серії БАБ № 954671 від 20.01.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП незаконною та скасувати її.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов (а.с. 29-32), в якому він вказує, що 20.01.2022 інспектором Сектору реагування патрульної поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Лисим Д.М. винесено постанову серії БАБ № 954671, згідно якої притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. Підставою для винесення даної постанови став факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , який є власником транспортного засобу SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 . Під час оформлення ДТП стало відомо, що ОСОБА_1 раніше вчиняв адмніністративне правопорушення та його Тульчинським районним судом притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортним засобом на один рік. Оскаржувана постанова серії БАБ № 954671 винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення і складена у відповідності до ст. 258, 283 КупАП. Обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності. Стягнення передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП накладено інспектором СРПП у межах наданих йому повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення. Вважає дії інспектора СРПП правомірними та законними. Тому у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення представник відповідача просить відмовити в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно постанови серії БАБ № 954671 від 20.01.2022, 20.01.2022 о 20.00 год. в с. Нестерварка по вул. Шевченка ОСОБА_1 керував т/з SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Тульчинським районним судом 30.11.2021 на один рік, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 6).

З аналізу ст. 258 КУпАП вбачається, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КупАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Такими доказами відповідно до ст. 251 КУпАП можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Відповідно до роз`яснень, викладених Верховним Судом у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 13.02.2020 в справі №524/9716/16-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна містити інформацію про будь-яку фіксацію правопорушення.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому при розгляді справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адмінвідповідальності має бути забезпечено права, визначені ст. 268 КУпАП, а саме право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак доказів про фіксацію порушення ОСОБА_1 в режимі фото чи відео зйомки відповідачем та третьою особою суду не представлено, як не зазначено про їх фіксацію і в оскаржуваній постанові. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення особою таких правопорушень.

Крім того, з представлених відповідачем доказів неможливо дійти однозначного висновку про те, що справа відносно ОСОБА_1 була розглянута на місці події та останньому були забезпечені права, визначені ст. 268 КУпАП, зокрема щодо можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатись правовою допомогою. При цьому даний факт позивачем заперечується.

З досліджених доказів суд доходить висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором Сектору реагування патрульної поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Лисим Д.М. не було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини справи.

Так, частина 4 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, потрібна наявність такої обставини як керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Позивач заперечує сам факт керування автомобілем, що за відсутності доказів іншого, виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП. Позивач стверджує, що він автомобіль SKODA OCTAVIA продав ОСОБА_2 , який і керував даним автомобілем 20.01.2022 о 20.00. Доказів, на заперечення даного факту, представником відповідача не надано, інспектором Сектору реагування патрульної поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Лисим Д.М. в якості свідка ОСОБА_2 не допитано.

При цьому, як убачається з постанови Тульчинського районного суду № 148/143/22 від 16.06.2022 (а.с. 83, 84), наданої позивачем, яка набрала законної сили, та винесена за результатами розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, 20.01.2022 о 20.00 год. ОСОБА_1 автомобілем SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного спяніння не керував. В зв`язку з чим провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем достатніми, належними та допустимими доказами не доведено того, що позивач 20.01.2022 о 20.00 керував автомобілем, суд бере до уваги пояснення позивача викладенні в позовній заяві, та факти, встановлені в постанові Тульчинського районного суду № 148/143/22 від 16.06.2022, яка набрала законної сили, та доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що постанова серії БАБ №954671 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, винесена інспектором Сектору реагування патрульної поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Лисим Д.М. з порушенням норм чинного законодавства, є неправомірною, жодних доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до неї не додано, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в постанові є припущеннями, які на доказах не грунтуються.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи позивача є обгрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідачем на їх спростування не надано жодних належних та допустимих доказів. Тому суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 (справа № 1-11/2015 року), п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, ст. ст. 122, 251, 258, 288, 292, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 18, 77, 90, 139, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову серії БАБ № 954671 від 20.01.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього штрафу в сумі 20400 грн., винесену інспектором Сектору реагування патрульної поліції Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Лисим Дмитро Миколайович - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст. 126 КУпАП, - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Головного управління національної поліції у Вінницькій області судовий збір в сумі 454 грн.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КАС України рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.А. Штифурко