Справа № 520/2021/22
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

09 серпня 2022 р. справа № 520/2021/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В. розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії ,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити повернення та виплату утриманих коштів на користь ОСОБА_1 в розмірі 18848 гривень 55 копійок.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що пенсійним органом неправомірно утримано кошти з пенсії, а тому утримана сума підлягає поверненню та виплаті на користь заявника.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі за текстом - адміністративний орган, владний суб`єкт, ГУ, Управління), про розгляд справи повідомлений належним чином, проте у визначений законом та судом строк, правом на подання відзиву на позов не скористався, що у даному конкретному випадку суд не вважає перешкодою для відправлення правосуддя по даній справі.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З відомостей комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021р. по справі № 520/15682/2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021р., адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Валківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.10.2018 № 17 про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області припинити стягнення із пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20% щомісячно.

За твердженням заявника, що також не спростовано відповідачем, з 01.08.2021 року стягнення із пенсії заявника в розмірі 20% щомісячно припинено.

17.02.2022 року заявник звернувся до пенсійного органу з заявою щодо повернення утриманих сум пенсій.

На вказане звернення на час розгляду даної справи листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 30.05.2022р. №2000-0504-8/31964 (долученим до матеріалів справи ухвалою суду від 09.08.2022р.) заявнику надано відповідь про те, що рішення суду по справі № 520/15682/2020 виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Також, зазначено, що вказаними судовими рішеннями не зобов`язано пенсійний орган повернути утримані кошти.

Отже, вказаним листом Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області фактично відмовлено заявнику у поверненні утриманих коштів з пенсії.

Не погоджуючись із відповідністю закону управлінського волевиявлення пенсійного органу з приводу не повернення утриманих коштів з пенсії, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Перевіряючи відповідність закону оскаржених діянь владного суб`єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу соціального захисту громадян шляхом пенсійного забезпечення унормовані, насамперед, приписами ст.46 Конституції України, ст.25 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

У преамбулі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державною пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Будь-яких інших підстав для утримання з пенсії пенсіонера не передбачено чинним законодавством.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695.

Зі змісту зазначених норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Отже, законодавством визначено дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 25 жовтня 2021 року у справі № 554/4736/17.

У спірних відносинах, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021р. по справі № 520/15682/2020, яке набрало законної сили, скасовано рішення Валківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.10.2018 № 17 про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області припинити стягнення із пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20% щомісячно.

Більш того, в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021р. по справі № 520/15682/2020 зазначено наступне: "Таким чином, колегія суддів зауважує, що лише у випадку, коли суми пенсії виплачені надміру з підстав зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, така сума пенсії стягується з пенсіонера та відповідні відрахування провадяться на підставі рішення органу, що призначає пенсію, в розмірі не більше 20% пенсії. При настанні обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, остання зобов`язана протягом визначеного строку повідомити орган пенсійного фонду про такі обставини. У разі невиконання такого обов`язку, що призвело до надмірної виплати пенсії, такі кошти можуть, в тому числі, стягуватися на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду. Позивачем вказано, що 01.03.2009 року ним подана до відповідача довідка про працевлаштування від 12.08.2010 № 12/08, що підтверджується матеріалами пенсійної справи та матеріалами справи (а.с. 8), та довідку від 28.08.2018 № 438 про працевлаштування в КЗОЗ Коломацька центральна районна лікарня на посаді лікаря-стоматолога з 01.02.2012 по 31.12.2013, на зазначеній довідці стоїть штамп по отримання Валківським об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 31.08.2018 року вх.№ 1318-1945 (а.с. 9), також було надано довідки про працевлаштування позивача від 28.08.2018 № 439 та 28.08.2018 №551 (а.с. 10-11). Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не допущено зловживань та не надавалась Пенсійному фонду недостовірна інформація. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано. З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, приймаючи рішення Валківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.10.2018 № 17 про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 , діяв не на підставі вимог Конституції та законів України, зокрема, ч.2 ст.2 КАС України."

Отже, в рамках розгляду справи № 520/15682/2020 встановлено, що позивачем не допущено зловживань та не надавалась Пенсійному фонду недостовірна інформація.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З 01.08.2021 року стягнення із пенсії заявника в розмірі 20% щомісячно припинено.

За період з 01.11.2018р. по 31.07.2021р. з пенсії заявника утримано 18.848,55 грн.

Проте, жодних дій щодо повернення утриманих коштів на користь заявника владним суб`єктом не вчинено.

Протилежного матеріалами справи не підтверджено.

Більш того, листом від 30.05.2022р. №2000-0504-8/31964 фактично відмовлено у поверненні утриманих коштів з пенсії заявника за рішенням пенсійного органу від 16.10.2018 № 17.

При цьому, владний суб`єкт у своєму листі від 30.05.2022р. №2000-0504-8/31964, як на підставу правомірності своїх дій, посилається лише на відсутність в судових рішеннях по справі № 520/15682/2020 зобов`язань стосовно повернення заявнику утриманих коштів з пенсії.

Критерії законності рішення (діяння, тобто управлінського волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Між тим, пенсійним органом не спростовані обставини не вчинення жодних дій щодо повернення утриманих коштів з пенсії заявника.

Тому суд констатує, що у ході розгляду справи владним суб`єктом не подано доказів відповідності закону оскарженого діяння, а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України при вчиненні діянь щодо повернення заявнику утриманих коштів з пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України предметом судової перевірки у порядку адміністративного судочинства є рішення та діяння (дія чи бездіяльність) владних суб`єктів.

Зміст рішення владного суб`єкта розтлумачено законодавцем у положеннях п.п. 18 і 19 ч.1 ст.4 КАС України.

Визначення ж змісту діяння (дії чи бездіяльності) владного суб`єкта норми КАС України не містять.

Разом із тим, у силу ч.6 ст.7 КАС України суд вважає за можливе застосувати загальні визначення рішення, дії, бездіяльності, згідно з якими рішення владного суб`єкта - це письмовий акт, дія владного суб`єкта - це вчинок компетентного працівника владного суб`єкта, бездіяльність владного суб`єкта - це невиконання обов`язку.

Тому, у спірних відносинах, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поверненні утриманих коштів з пенсії заявника, зобов`язавши владного суб`єкта вчинити дії щодо повернення утриманих за рішенням Валківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.10.2018 № 17 коштів з пенсії заявника у розмірі 18848,55 грн.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у поверненні утриманих коштів з пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) вчинити дії щодо повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) утриманих за рішенням Валківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.10.2018 року № 17 коштів з пенсії у розмірі 18848,55 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок вісім гривень 55 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яності дві гривні 40 копійок).

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева