Справа № 480/5605/21
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 р. Справа № 480/5605/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми, по справі № 480/5605/21

за позовом Головного управління ДПС у Сумській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій"

про стягнення податкового боргу та накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Обрій" (далі відповідач, ТОВ "Виробнича компанія "Обрій") за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків, та готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 5988,42 грн, з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1020,00 грн, та накласти арешт на кошти, що знаходяться на відкритих рахунках у банках, на суму податкового боргу 7008,42 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач всупереч вимог п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України порушив строки сплати податків, у зв`язку з чим за ним утворилася вказана заборгованість. Крім того, у відповідача відсутнє майно або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, тому ГУ ДПС у Сумській області просить суд накласти арешт на кошти, що знаходяться на відкритих рахунках у банках, та належать ТОВ "Виробнича компанія "Обрій".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, буд. 13, ) до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Обрій" (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Артема, буд. 35, ) про стягнення податкового боргу та накладення арешту задовольнити частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Обрій" () за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків, та готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг на загальну суму 7008,42 грн (сім тисяч вісім грн 42 коп.), а саме:

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14060100) у розмірі 5988,42 грн (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім грн 42 коп.) на р/р UA 018548, отримувач Роменське УК/м. Ромни/14060100, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка отримувача 899998;

- з податку на прибуток приватних підприємств (код податку 11021000) у розмірі 1020,00 грн (одна тисяча двадцять грн 00 коп.) на р/р UA 0018548, отримувач Роменське УК/м. Ромни/11021000, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО банка отримувача 899998.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти у цій частині нове, яким вказані вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що ним належним чином обґрунтована наявність підстав для накладення арешту на кошти відповідача, що знаходяться на відкритих рахунках у банках, на суму податкового боргу 7008,42 грн.

Позивач правом подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом першої інстанції, що відповідач зареєстрований як юридична особа та є платником податків та зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість на загальну суму 7008,42 грн виникла внаслідок несплати до бюджету узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та з податку на прибуток приватних підприємств.

Так, 20.04.2018 позивачем була проведена камеральна перевірка своєчасності подання податкової декларації з податку на прибуток ТОВ "Виробнича компанія "Обрій" за 2017 рік, якою встановлено порушення граничних строків подання податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік, чим порушено п. 49.2 ст. 49, пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49, п. 137.5 ст. 137 Податкового кодексу України. За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 20.04.2018 № 2516/18-28-12-09/39833436 (а.с.20-21).

За результатами проведеної перевірки відповідача ГУ ДПС у Сумській області було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2020, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 1020,00 грн (а.с.18).

08.12.2017 позивачем була проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Виробнича компанія "Обрій" за період лютий, квітень 2017 року, якою встановлено порушення, а саме несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період лютий, квітень 2017 року, чим порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 08.12.2017 № 4158/18-28-12-09/39833436 (а.с.25-26).

За результатами проведеної перевірки відповідача ГУ ДПС у Сумській області було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 04.01.2018, яким до відповідача застосовано штраф на загальну суму 5979,98 грн (а.с.24).

06.07.2018 позивачем була проведена камеральна перевірка своєчасності сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість ТОВ "Виробнича компанія "Обрій", якою встановлено несвоєчасну сплату до бюджету податкового зобов`язання з податку на додану вартість відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2017 року, чим порушено п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України. За наслідками проведеної перевірки складено акт від 06.07.2018 № 4121/18-28-12-09/39833436 (а.с.29-30).

За результатами проведеної перевірки відповідача ГУ ДПС у Сумській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.07.2018, яким відповідача зобов`язано сплати штраф у розмірі 10% суми грошового зобов`язання, сплаченого з затримкою, в сумі 0,11 грн (а.с.28).

26.03.2019 позивачем була проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Виробнича компанія "Обрій", якою встановлено порушення, а саме несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за квітень 2017 року, чим порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. За наслідками проведеної перевірки складено Акт від 26.03.2017 № 000194/18-28-52-12/39833436 (а.с.33-34).

За результатами проведеної перевірки відповідача ГУ ДПС у Сумській області було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2019, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 8,33 грн (а.с.32).

Оскільки зазначені податкові повідомлення-рішення не оскаржувалися відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку, визначена ними сума грошового зобов`язання є узгодженою та набула статусу податкового боргу.

З метою погашення податкового боргу позивачем було виставлено ТОВ "Виробнича компанія "Обрій" податкову вимогу від 24.03.2017 № 700-17 на суму 34231,79 грн (а.с.36), яка була надіслана відповідачу поштою, проте сума боргу не сплачена.

Заборгованість відповідачем не сплачена, що підтверджується витягом з історії недоїмок (а.с.4), витягом з картки особового рахунку платника (а.с.8-17), і складає 7008,42 грн, у т.ч.: 5988,42 грн податок на додану вартість; 1020,00 грн податок на прибуток приватних підприємств.

З огляду на встановлені обставини, з метою стягнення сум узгоджених податкових зобов`язань, відповідач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що податкова заборгованість відповідачем станом на день розгляду справи не сплачена та складає 7008,42 грн.

Відмовляючи у задоволені вимог про накладення арешту на кошти позивача, суд першої інстанції виходив з позивачем не було надано суду та не було доведено належними та допустимими доказами, що у відповідача відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, як і не доведено того, що ним вчинялися дії щодо проведення опису майна ТОВ "Виробнича компанія "Обрій" з метою встановлення права власності на майнові активи платника податків з метою погашення податкового боргу. Також вказав, що дані Державного реєстру не містять інформації стосовно повного переліку можливого майна, що перебуває у власності відповідача, зокрема такого, права на які не підлягають державній реєстрації.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 в частині задоволених позовних вимог не переглядається в силу приписів ч. 1 ст. 308 КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, виходячи з такого.

Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

На підтвердження відсутності майна відповідача, позивачем надано: інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідно до якої відомості щодо наявності у відповідача права власності, інших речових прав, іпотек, обтяжень відсутні. Відповідно до Державного реєстру обтяжень рухомого майна у відповідача відсутні зареєстровані транспортні засоби (а.с.38,39).

Згідно із пунктом 88.1 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

У відповідності до пункту 89.5 статті 89 Податкового кодексу України, у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Відповідно до пункту 94.1. статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з пунктом 94.2. статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Положеннями підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Отже, Податковим кодексом України визначені вичерпні правові підстави для звернення податкового органу до суду з заявою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків. Реалізація цього права можлива лише за умови дотримання підстав, встановлених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Наведені законодавчі норми встановлюють як право контролюючого органу на звернення до суду з позовними вимогами про накладення арешту на кошти платника, так і підстави для реалізації такого права.

Отже, підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, є сукупність таких обставин, як наявність у платника податкового боргу та відсутність (недостатність) у платника майна, достатнього для погашення такого боргу.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду щодо застосування приписів підпункту 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 та статті 94 Податкового кодексу України, викладених у постановах від 28 червня 2022 року по справі № 825/1994/18, від 30 травня 2022 року по справі № 825/2335/18 тощо.

У справі, що розглядається, контролюючим органом не було надано та не було доведено належними та допустимими доказами суду першої та апеляційної інстанції відсутності у відповідача майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу.

Враховуючи, що позивачем не доведено наявності обставин, за яких судом може бути прийнято рішення про накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "Виробнича компанія "Обрій", що знаходяться в банку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність законодавчих підстав для задоволення позовних вимог в частині накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "Виробнича компанія "Обрій" на суму 7008,42 грн, що знаходяться на відкритих рахунках у банках.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 по справі № 480/5605/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко Л.В. Курило