Справа № 200/4892/21
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року Справа№200/4892/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В., розглянувши в порядку загального провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності в якому, з урахуванням заяви від 19.11.2021 року про уточнення позовних вимог просив:

визнати протиправними та скасувати рішення відповідача щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 про в розмірі 60% суддівської виногороди;

зобов`язати відповідача перерахувати довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року у розмірі 82% винагороди судді , сума якої визначена у довідці від 03.03.303 року № 3.11.14/123/20 та виплатити ці кошти.

Обґрунтовуючи позов позивач з урахуванням уточнень посилається на те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду спірним рішенням йому було здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці та зменшено розмір загального розрахунку довічного утримання з 90% до 60 %. При цьому, не було враховано до стажу роботи проходження строкової військової служби, половина строку навчання за денною формою у вищі, робота слідчим та роботи суддею, всього стаж роботи складає 36 років. Тому розрахунок довічного грошового утримання повинен був зроблений у розмірі 82%. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідчем було через канцелярію суду було надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України „Про судоустрій і статус суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. З огляду на зазначені приписи Закону на виконання рішення суду позивачу було здійснено розрахунок довічного грошового утримання в розмірі 60% суддівської винагороди судді.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій посилався на обставини та доводи, аналогічні вказаним у заяві про уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою суду від 17 травня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено засідання по справі на 28.05.2021 року.

Ухвалою суду від 28 травня 2021 року витребувано додаткові докази по справі.

Ухвалою суду від 30.06.2021 року замінено відповідача на належного та зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 17.11.2021 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду по суті на 24.11.2021 року.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року було витребувано у позивача докази надіслання заяви про уточнення позовних вимог, судове засідання було відкладено до 16.12.2021 року.

У зв`язку з неприбуттям до судового засідання сторін, було прийнято рішення про розгляд справи в письмовому провадженні.

Ухвалою суду було прийнято рішення про розгляд справи в загальному провадженні призначено підготовче засідання на 20.01.2022 та витребувано додаткові докази.

Ухвалою суду від 20.01.2022 витребувано додаткові докази та відкладено підготовче засідання на 10.02.2022.

Ухвалою суду від 10.02.2022 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та витребувано додаткові докази , відкладено підготовче засідання до 24.02.2022.

Ухвалою суду від 01.08.2022 році було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду в письмовому провадженні.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні.

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

03 березня 2020 року Апеляційним судом Донецької області позивачу видано довідку суддівську винагороду для обчислення щомісячної грошового утримання судді у відставці, згідно якої заробітна плата, що застосовується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 196537,00 грн.

06 березня 2020 року позивач звернувся до управління із заявою про проведення перерахунку призначеного йому довічного грошового утримання судді у відставці.

Рішенням відповідача № 117 від 10.03.2020 року позивачу відмовлено в перерахунку до надходження роз`яснення.

Рішенням відповідача № 213 від 08.05.2020 року позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, так як після 18.02.2020 року не змінювався розмір суддівської винагороди діючого судді

Позивач оскаржив зазначене рішення до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року по справі № 200/6069/20-а було визнано протиправними та скасувано рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 117 від 10.03.2020 року і № 213 від 08.05.2020 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 03 березня 2020 року та зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 03 березня 2020 року №3.11-14/123/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді з 19 лютого 2020 року з урахуванням вже здійснених платежів. Зазначене рішення набрало законної сили.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду відповідач 19.01.2021 року проведено перерахунок довічного грошового утримання позивача з 19.02.2021 року із розрахунку 60% від суддівської винагороди визначеної у довідці Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 3.11-14/123/20, що склало 117922,20 грн.

Позивач не погодившись за прийнятим рішення про перерахунок пенсії звернувся до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої).

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон від 2 червня 2016 року № 1402-VIII Про судоустрій і статус суддів (далі - Закон 1402-VIII).

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною першою статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Як вже зазначалось судом, відповідач приймаючи спірне рішення зробив перерахунок довічного грошового утримання із розрахунку 60%, виходячи із стажу роботи позивача на посаді судді.

Разом з цим, оскаржуючи спірне рішення, позивач поситається на те, що йому не було зараховано до стажу роботи служба в лаві збройних сил, половину стажу навчання в юридичному вищі та стаж робооти на посаді слідчого.

З цього приводу сцд зазначає наступне.

Відповідно до п.34 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02.06.2016 року № 1402 Про судоустрій та статус суддів судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому, на час призначення позивача на посаду судді діяли норми Закону України «№ 2862-ХІІ Про судоустрій та статус суддів.

Згідно з ч.4 ст.33 Закону України «№ 2862-ХІІ Про судоустрій та статус суддів до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач займав посаду слідчого Жовтневого PBBC м. Маріуполя Донецької області з 08.1975 року до 04.1981 року.

Відповідно до частині першої статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службувід 25 березня 1992 року № 2232-XII (частина перша статті 2 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2397-VIII від 05.04.2018р.), час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті першої Указу Президента України впд 10.07. 1995 року No 584/95 « Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинного на час роботи мене суддею, до стажу роботи, що дае судді право на відставку та одержання місячного грошового утримання за умови роботи, на посаді судді не менш як 10 років, зараховуеться , крім стажу трудовой діяльності, визначеного заноном, половину строк навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 р. № 545 пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. № 865 (865-2005-п) Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів доповнено абзацом такого змісту: До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 р. № 2453-VI було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботу на посадах прокурорів.

Вказані висновки узгоджуються із позицією викладеною в постанові ВП ВС від 14 червня 2018 року справа № 9901/382/18 провадження № 11-319сап18, у постановах ВС від 02.04.2019 року по справі № 607/8578/17, постанові Верховного Суду України у від 06 липня 2016 року №П/800/426/14 та інш.

При цьому, як вбачається з матеріалів, справи, позивач проходив строкову військову службу у лавах Радянської армії з 14. 09.1966 року до 09.06.1969 року та навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному занладі- Вищій слідчій школі MBC CPCP в період з 10.1971 року до 07. 1975 року.

Також, позивач працював суддею Приморського районного суду м. Маріуполя i суддею Апеляційного суду Доне цької області з 05.1985 року до 10.11.2010 року.

Вищезазначені обставини не спростовані відповідачем та підтверджуються матеріалами справи.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, позивач має стаж роботи 36 років, який мав бути врахований при нарахуванні відсотків при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставки.

Таким чином стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має бути зарахована половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також робота сіддчим в органах МВС.

Разом з цим, як було встановлено судом, вищезазначені періоди не були зараховані до суддівського стажу позивача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що відповідач не правомірно не зарахував позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наступні періоди: проходження строкової війсьнової служби у лавах Радянськоі`арміі з 14. 09.1966 року до 09.06.1969 року; навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному занладі- Вищій слідчій школі MBC CPCP в період з 10.1971 року до 07. 1975 року; робота слідчим в Жовтневому PBBC м. Маріуполя Донецькоі`області з 08.1975 рону до 04.1981 року.

Як вже зазначалось судом, суддівський стаж позивача складає 36 років, тобто грошове утримання позивачу повинно бути сплачено в розмірі 82% винагороди судді.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач після останього перерахунку отримує грошове забезпечення в розмірі 60 % винагороди судді.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 про в розмірі 60% суддівської виногороди та зобов`язання відповідача перерахувати довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року у розмірі 82% винагороди судді, сума якої визначена у довідці від 03.03.2020 року № 3.11.14/123/20 та виплатити ці кошти підлягає задоволенню.

Наведене відповідає висновкам Верховного суду, які наведені в постанові від 16 червня 2020 року у справі №620/1116/20.

Відповідно до квитанції позивачем сплачено 908 грн судового збору за подання позову.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 908 грн. понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, м. Слов`янськ, пл.Свободи,3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення відповідача щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 про в розмірі 60% суддівської виногороди.

Зобов`язати відповідача перерахувати довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року у розмірі 82% винагороди судді, сума якої визначена у довідці від 03.03.303 року № 3.11.14/123/20 та виплатити ці кошти.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, м. Слов`янськ, пл.Свободи,3) суму судових витрат у розмірі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка