Справа № 520/937/22
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 серпня 2022 року № 520/937/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (просп. Льва Ландау, буд. 48, м. Харків, 61060, ), Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вул. Чернишевська, буд. 51, м. Харків, 61002, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд:

-визнати відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (№3551-12) у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998р. № 367-ХІV, рішення Конституційного Суду України від 29.02.2020 року № З-р/2020, рішення Верховного Суду України від 29 вересня 2020 року по зразковій справі № 440/2722/20 та Рішення Великої Палати Верховного Суду України від 13 січня 2021 року по даній справі дії Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради неправомірними, а прийняте рішення, яке оформлене листом Управління соціатьного захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради про відмову у допризначенні к виплаті ОСОБА_1 та про відмову у передачі Списку-розпорядження про допризначення недоотриманої суми разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціатьних виплат Харківської обласної державної адміністрації для подальшого нарахування та виплати їм недоотриманої суми разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року, як особі з інватідністю 2-ї групи внаслідок війни, виходячи з встановленого законом розміру у 8 мінімальних пенсій за віком, протиправними;

-зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціатьного захисту" (№3551-12) у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціатьного захисту» від 25.12.1998р. № 367-ХІV, рішення Конституційного Суду України від 29.02.2020 року № З-р/2020, рішення Верховного Суду України від 29 вересня 2020 року по зразковій справі № 440/2722/20 та Рішення Великої Палати Верховного Суду України від 13 січня 2021 року поданій справі призначити, нарахувати та розпочати процедуру виплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше здійснених платежів у спосіб передачі відповідних документів до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, має статус «особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни», а отже, має право на нарахування та виплату разової грошової допомоги до 05 травня 2021 року у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 р. №3-р/2020.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 залучено до участі у справі №520/937/22 в якості другого відповідача Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вул. Чернишевська, буд. 51, м. Харків, 61002, ).

Від відповідача - Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого зазначив, що діяв в межах повноважень, встановлених законом, та просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідач, Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, правом надання відзиву на позов не скористався, станом на час розгляду справи відзиву на позов судом не отримано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суддя Кухар М.Д. з 01.07.2022 по 29.07.2022 включно перебувала у щорічній відпустці.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус інваліда 2 групи про що свідчить відповідне посвідчення серія НОМЕР_2 від 01 жовтня 2019.

В квітні 2021 року позивачу, як особі з інвалідністю ІІ групи, була нарахована та виплачена разова грошова допомога у розмірі 3906,00 грн.

Як встановлено за матеріалами справи, позивачем було подано до відповідача заяву про нарахування та виплату щорічної разової допомоги до 05 травня 2021 року як інваліду 2 групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Проте, відповідач відмовив ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи, посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України № 325 від 08.04.2021 року "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"".

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення справи, суд виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни визначає та створення належних умов для їх життєзабезпечення забезпечує Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22 жовтня 1993 року.

У постанові Кабінету Міністрів України "Про деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" №325 від 08 квітня 2021 року визначено розмір виплати разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи 3906, 00 гривень.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 27 лютого 2020 року норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, з 27 лютого 2020 року застосовуються положення статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня 1998 року №367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

З ухвали Верховного Суду від 17 червня 2020 про відкриття провадження у зразковій адміністративній справі № 440/2722/20 та матеріалів адміністративної справи встановлено, що зазначені справи є типовими, оскільки наявні ознаки типової справи, визначені в ухвалі Верховного Суду від 17 червня 2020:

1) позивачами має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік;

2) позовні вимоги заявлені до органу, уповноваженого здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня.

3) спірні відносини стосуються визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році та урегульовані одними й тими самими нормативно-правовими актами, а саме: Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18);

4) позивачами у даних справах заявлено аналогічні позовні вимоги (визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо нарахування та виплати у 2020 році разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити разову щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Рішенням Верховного суду від 29.09.2020 № 440/2722/20 по зразковій справі позов задоволено в частині визнання протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Харківській області щодо нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Вказане рішення залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.

Зазначеним рішенням встановлено, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) та визнанням таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, стаття 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" діяла та мала застосовуватись у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на соціальне забезпечення у порядку редакції Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-ХІV, яка передбачала, що щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Як зазначив Верховний Суд у постанові, Міністерство соціальної політики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які і здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги.

Отже, органами, уповноваженими здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня, є Управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у спосіб визнання протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо непризначення та ненарахування ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; зобов`язання Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради призначити та нарахувати ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплачених сум; визнання протиправною бездіяльності Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо невиплати ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком; зобов`язання Обласного центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог належить відмовити.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 241-246, 255, 290, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо непризначення та ненарахування ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (просп. Льва Ландау, буд. 48, м. Харків, 61060, ) призначити та нарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вул. Чернишевська, буд. 51, м. Харків, 61002, ) виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 серпня 2022 року.

Суддя Кухар М.Д.