Справа № 140/14451/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/14451/21 пров. № А/857/6677/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Затолочного В.С., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньспецгруп» до Волинської митниці про визнання протиправними і скасування рішень,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Костюкевич С.Ф.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньспецгруп» (далі ТзОВ «Волиньспецгруп») звернулось в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішенння про коригування митної вартості товарів № UA205140/2021/000042/2 від 06 жовтня 2021 року, № UA205140/2021/000043/2 від 06 жовтня 2021 року, № UA205140/2021/000044/2 від 06 жовтня 2021 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01 грудня 2020 року між ним та фірмою ADMAR TRADE Sp.z o.o (Польща) укладено контракт № 01/06/2020, згідно умов якого продавець польська фірма ADMAR TRADE Sp.z о.о. (Польща) зобов`язувалась постачати товари в адресу ТзОВ «Волиньспецгруп» на умовах EXW Луцьк згідно інвойсів та по ціні зазначеній в інвойсах. Вказує, що з метою декларування товару робоче взуття на підошві з поліуретану та верхом з пресованої коров`ячої шкіри, з металевим підноском, подало відповідачу митні декларації (далі МД), а саме: № UA205140/2021/065526 від 05 жовтня 2021 року, № UA205140/2021/065560 від 05 жовтня 2021 року, № UA205140/2021/065569 від 05 жовтня 2021 року. Зазначає, що під час митного оформлення до кожної з декларацій митному органу було подано достатню кількість документів для завершення митного оформлення за першим методом, а саме: рахунок фактура (інвойс), автотранспортна накладна, експортна декларація (походження товару), банківський платіжний документ, що підтверджує оплату товару, контракт (договір купівлі-продажу товару), платіжне доручення, що підтверджує оплату товару. Однак Волинською митницею прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2021/000042/2 від 06 жовтня 2021 року, № UA205140/2021/000043/2 від 06 жовтня 2021 року, № UA205140/2021/000044/2 від 06 жовтня 2021 року. Вказує, що не погоджується із прийнятими рішеннями, вважає їх протиправними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки ним були надано усі наявні у них документи, які витребовувались митним органом. Звертає увагу на те, що в оскаржуваних рішеннях не вказано жодного джерела інформації, а також відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості який в супереч статті 55 Митного кодексу України (далі МК України) не був наданий декларанту на його письмову вимогу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів № UA205140/2021/000042/2 від 06.10.2021, № UA205140/2021/000043/2 від 06.10.2021, № UA205140/2021/000044/2 від 06.10.2021.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість товару. Натомість, відповідачем не доведено, що надані разом із митними деклараціями № UA205140/2021/065526, № UA205140/2021/065560, № UA205140/2021/065569 від 05 жовтня 2021 року документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований товар. Наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту. В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взята митна декларація від 08 липня 2021 року № UA205140/2021/004750, жодних пояснень щодо зроблених коригувань, тотожності товару, який оформлявся на підставі указаної МД не наведено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Волинська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що по МД №UA205140/2021/065526, №UA205140/2021/065560, №UA205140/2021/065569 від 05 жовтня 2021 року під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях було встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару. Зокрема, числове значення вартості, яке зазначено у деклараціях країни відправлення та рахунках-фактурах, не співпадають; умови поставки в рахунку-фактурі є відмінними від тих, що вказані у контракті; банківська установа, яка визначена в рахунках-фактурах, є іншою, ніж банк, зазначений у платіжному документі; ідентифікація платіжних доручень до конкретної партії товарів є неможливою. Окрім цього, за спірними деклараціями відбулося спрацювання профілів ризику: 105-2 та 106-7. Вказує, що у митного органу виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товарів, оскільки відповідачем за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що стало підставою для перевірки правильності її визначення. Звертає увагу на те, що при цьому, обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладений на позивача. Натомість, митний орган зобов`язаний перевіряти всі документи, подані в митних цілях, для забезпечення дотримання вимог митного законодавства України при ввезенні товарів. Вважає, що спірні рішення про коригування митної вартості товарів (із застосуванням резервного методу через неможливість застосування інших методів) прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що митним органом не спростовано жодного факту, викладеного в позовній заяві та рішенні суду першої інстанції, а також не зазначено в апеляційній скарзі жодної норми права, яку було порушено судом першої інстанції. Вказує, що поданих документів було цілком достатньо для завершення митного оформлення за першим методом, жодних розбіжностей в поданих до митного оформлення документах немає. Покликається на постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду в ідентичних справах за позовом ТзОВ «Волиньспецгруп» до Волинської митниці про скасування рішень про коригування митної вартості товарів, які вирішені на користь позивача та набрали законної сили, зокрема, у справах № 140/14707/20 від 14 червня 2021 року, № 140/17512/20 від 11 серпня 2021 року, № 140/1165/21 від 13 травня 2022 року, № 140/14452/21 від 04 травня 2022 року.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 01 грудня 2020 року між ТзОВ «Волиньспецгруп» та фірмою ADMAR TRADE Sp.z o.o (Польща) було укладено контракт №01/06/2020, згідно умов якого продавець польська фірма ADMAR TRADE Sp.z о.о. (Польща) зобов`язувалась постачати товари в адресу ТзОВ «Волиньспецгруп» на умовах EXW Луцьк згідно інвойсів та по ціні зазначеній в інвойсах.

У пунктах 1.2, 1.3 контракту № 01/06/2020 встановлено, що загальна сума контракту складається із сум всіх поставок, здійснених продавцем покупцю протягом дії даного контракту; ціна на товар встановлюється на умовах СРТ Луцьк (ІНКОТЕРМС-2010).

Відповідно до пункту 3.1 контракту № 01/06/2020 покупець зобов`язується провести 100% передоплату за кожну партію товару згідно з рахунком-фактурою (інвойсом), виставленому продавцем товару, який є предметом контракту.

Пунктом 4.1 передбачено, що якість товару повинна відповідати стандартам і бути підтверджена наступними документами і сертифікатами, наданими постачальником: оригіналом рахунку-фактури (інвойсом).

З метою декларування товару «Робоче взуття на підошві» на митний пост Волинської митниці подано МД № UA205140/2021/065526, № UA205140/2021/065560, № UA205140/2021/065569 від 05 жовтня 2021 року. Митна вартість декларантом визначена за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів. Разом із вищезазначеними деклараціями декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи: рахунок фактура, автотранспортна накладна, банківський платіжний документ, банківський платіжний документ, документ що підтверджує вартість перевезення товару, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу, договір (контракт) про перевезення, декларація-інвойс, складена експортером, якщо фактурна вартість товару не перевищує 6000 євро, копія митної декларації країни відправлення.

Відповідач запропонував декларанту надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни, за попередні періоди); прейскурант (прайс-лист) виробника товару для загального кола покупців відповідно до VII статті ГАТТ; договір (угоду, контракт) із третіми особами про поставку товару, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; калькуляцію транспортних витрат, оскільки транспортування здійснювалось власним транспортом підприємства; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

ТзОВ «Волиньспецгруп» листами від 06 жовтня 2021 року № 69975, № 69974, № 69973 повідомило митний орган, що декларантом надано всі наявні документи та просило випустити товар у вільний обіг.

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2021/000042/2, № UA205140/2021/000043/2, № UA205140/2021/000044/2 від 06 жовтня 2021 року, згідно із графою 30 яких митну вартість товару визначено за резервним методом. У графі 33 вказаних рішень зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності а саме:

щодо МД № UA 205140/2021/065526:

- у декларації країни відправлення № 21PL301010E1107792 від 01 жовтня 2021 року числове значення вартості товару становить 24828 злотих, а в рахунку-фактурі № 21- DEX/09/30/01 від 30 версня 2021 року 25291 злотих;

- у контракті № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року умови поставки СРТ Луцьк, в додатковій угоді № 1 від 07 квітня 2021 року до Контракту умови поставки EXW Okszow, в рахунку-фактурі № 21-DEX/09/30/01 від 30 вересня 2021 року EXW Okszow;

- у рахунку-фактурі зазначений банк: BNP BGZ, а в платіжних дорученнях № Р002 від 30 липня 2021 року та № Р006 від 05 жовтня 2021-BNP PARIBAZ BANK POLSKA S.A., в Контракті № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року адреса банку 22-100 CHELM ul.Polaniecka 19, а в платіжних дорученнях - Poland Warszawa 3 Suwak street02 676 Warszawa;

- в п. 3.1 Контракту № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року передбачена 100% передоплата згідно виставленого рахунку-фактури. Також в п. 3.2 передбачено що платіж здійснюється у валюті Контракту згідно виставлених рахунків-фактур. Проте, в платіжних дорученнях в призначенні платежу - оплата за взуття (payment for shoes) згідно Контракту № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року, а не згідно виставленого рахунка-фактури. Тобто ідентифікувати та віднести зазначені дані в платіжному дорученні до даної поставки не має можливості.

щодо МД № UA205140/2021/065560:

- у декларації країни відправлення № 21PL301010E1107776 від 01 жовтня 2021 року числове значення вартості товару становить 24835,00 злотих, а в рахунку-фактурі № 21-DEX/09/30/03 від 30 вересня 2021 року - 25299,20 злотих;

- у контракті № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року умови поставки СРТ Луцьк, в додатковій угоді № 1 від 07 квітня 2021 року до Контракту умови поставки EXW Okszow, в рахунку-фактурі № 21-DEX/09/30/03 від 30 вересня 2021 року EXW Okszow. Проте до попередніх митних оформлень ТзОВ «Волиньспецгруп» подавало ту ж саму додаткову угоду № 1 до Контракту № 01/06/2020 від 07 квітня 2021 року тільки з умовами поставки EXW Луцьк (Україна);

- у рахунку-фактурі зазначений банк: BNP BGZ, а в платіжних дорученнях № Р002 від 30 липня 2021 року та № Р006 від 05 жовтня 2021 року - BNP PARIBAZ BANK POLSKA S.A., в Контракті № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року адреса банку 22-100 CHELM ul.Polaniecka 19, а в платіжних дорученнях Poland Warszawa 3 Suwak streetO2 676 Warszawa;

- в п. 3.1 Контракту № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року передбачена 100% передоплата згідно виставленого рахунку-фактури. Також в п. 3.2 передбачено що платіж здійснюється у валюті Контракту згідно виставлених рахунків-фактур. Проте в платіжних дорученнях в призначенні платежу - оплата за взуття (payment for shoes) згідно Контракту № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року, а не згідно виставленого рахунка-фактури. Тобто ідентифікувати та віднести зазначені дані в платіжному дорученні до даної поставки не має можливості.

щодо МД № UA205140/2021/065569:

- у декларації країни відправлення 21PL301010E1107784 від 01 жовтня 2021 року числове значення вартості товару становить 24748 злотих, а в рахунку-фактурі №21 - DEX/09/30/02 від 30 вересня 2021 року - 25211 злотих;

- у контракті № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року умови поставки СРТ Луцьк, в додатковій угоді № 1 від 07 квітня 2021 року до Контракту умови поставки EXW Okszow, в рахунку-фактурі № 21-DEX/09/30/02 від 30 вересня 2021 року EXW Okszow. Проте до попередніх митних оформлень ТОВ «Волиньспецгруп» подавало ту ж саму додаткову угоду № 1 від 07 квітня 2021 року до Контракту тільки з умовами поставки EXW Луцьк (Україна);

- у рахунку-фактурі зазначений банк: BNP BGZ, а в платіжних дорученнях № Р002 від 30 липня 2021 року та № Р006 від 05 жовтня 2021 року BNP PARIBAZ BANK POLSKA S.A., в Контракті № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року адреса банку 22-100 CHELM ul.Polaniecka 19, а в платіжних дорученнях Poland Warszawa 3 Suwak street02 676 Warszawa;

- в п.3.1 Контракту № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року передбачена 100% передоплата згідно виставленого рахунку-фактури. Також в п. 3.2 передбачено що платіж здійснюється у валюті Контракту згідно виставлених рахунків-фактур. Проте в платіжних дорученнях в призначенні платежу - оплата за взуття (payment for shoes) згідно Контракту № 01/06/2020 від 01 грудня 2020 року, а не згідно виставленого рахунка-фактури. Тобто ідентифікувати та віднести зазначені дані в платіжному дорученні до даної поставки не має можливості.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст. 60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митницею відповідно до положень ст. 55 та ст. 57 МКУ з декларантом проведена консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, відповідно до наказу ДМСУ від 01 липня 2021 року № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби.

Згідно з рішеннями про коригування митної вартості від 06 жовтня 2021 року № UA205140/2021 /000042/2 митну вартість товару визначено на рівні - 21,46 дол. США/кг за МД № UA205140/2021/004750 від 08 липня 2021 року, № UA205140/2021/000043/2 митну вартість товару визначено на рівні - 21,46 дол.США/кг за МД № UA205140/2021/004750 від 08 липня 2021 року, № UA205140/2021/000044/2 митну вартість товару визначено на рівні - 21,46 дол.США/кг за МД № UA205140/2021/004750 від 08 липня 2021 року.

Коригування митної вартості стало підставою для видання карток відмови у митному оформленні (випуску) товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2021/02015, № UA205140/2021/02016, № UA205140/2021/02021.

Митне оформлення для випуску у вільний обіг вказаних товарів було здійснено за МД № UA205140/2021/066568, МД № UA205140/2021/066616, МД № UA205140/2021/066625 з наданням гарантій, передбачених ч. 7 ст. 55 МК України.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі МК України), є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостійстатті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Згідно з частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митними органами під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному орган зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень слідує, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Підставою для витребування додаткових документів можуть бути виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації.

Колегія суддів зазначає, що митний орган має право переконуватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте, при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Із матеріалів справи слідує, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «робоче взуття на підошві з поліуретану та верхом з пресованої коров`ячої шкіри, з металевим підноском». При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи містять розбіжності і неточності.

Щодо розбіжностей числового значення вартості товару в експортній декларації та рахунку-фактурі колегія суддів зазначає, що згідно польського законодавства при заповненні митної декларації береться середня статистична вартість товару, про що свідчить лист польської фірми ADMAR TRADE Sp.z o.o. (Міністерство фінансів - Національна податкова адміністрація ІНСТРУКЦІЇ ПО ЗАПОВНЕННЮ МИТНИХ ДЕКЛАРАЦІЙ AIS, AES2, NCTS2 від 22 травня 2019 р. Варшава, 2019, 4 пункт 4 Закону від 8 січня 1993 року, «З податку на товари та послуги та акцизного податку», вибирається середня статистична вартість).

Стосовно ненадання банківських платіжних документів суд апеляційної інстанції зауважує, що вищевказані платіжні доручення свіфт-рахунки від 30 липня 2021 року були надані митному органу, про що свідчить графа 44 митної декларацій. В даних рахунках вказано номер контракту № 01.06.2020 від 01 грудня 2020 року, власне по якому задекларовано та оплачено товар. Цей же контракт вказаний і у Інвойсах № 21- DEX/09/30/01, №21- DEX/09/30/02, №21- DEX/09/30/03 від 30 вересня 2021 року, по яких відбувалось митне оформлення, тому жодних неточностей чи розбіжностей в цих документах немає.

В зазначених Інвойсах зазначено умови поставки EXW на виконання п. 1, 2 Контракту № 01 червня 2020 року від 01 грудня 2020 року, із змінами та доповненнями від 07 квітня 2021 року. Тут також відсутні будь-які розбіжності щодо умов поставки, оскільки вони були змінені із СРТ на EXW згідно додаткової угоди від 07 квітня 2021 року. У зв`язку із такими змінами транспортні витрати були не зменшені, а збільшені, оскільки по умовах EXW Інкотермс 2010 добавились витрати на навантаження - 400 грн, згідно довідки-калькуляції понесених транспортних витрат, які були включені до митної декларації.

Стосовно закінчення строку дії контракту № 01.06.2020 від 01 грудня 2020 року, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, що свідчать про дану обставину, натомість і представник відповідача до відзиву і представник позивача до позову додали контракт з терміном дії до 31 грудня 2025 року.

Щодо розбіжностей у назві банку в інвойсах та платіжних дорученнях, а саме: в інвойсі зазначений банк BNP BGZ, а в платіжних дорученнях BNP PARIBAZ BANK POLSKA S.A., хоча номер рахунку той же і в рахунку фактурі і в платіжному доручені Свіфт №000001, позивач зазначив, що з цього приводу ТзОВ «Волиньспецгруп» звернулось із листом за роз`ясненнями до продавця ADMAR TRADE Sp.z о.о. (Польща), на що отримала лист роз`яснення від 02 листопада 2021 року про те, що продавцем помилково введено в інвойсах неправильну назву банку замість BNP PARIBAZ BANK POLSKA S.A, №000001, BNP BGZ №000001, із тим же рахунком. Номер рахунку введено правильно, крім того продавець підтвердив, що кошти по зазначеному інвойсу отримав повністю та додатково підтвердив заявлену у інвойсах вартість.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Вищевказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 06 жовтня 2020 року у справі № 825/472/17, від 27 лютого 2019 року у справі №814/1647/16, від 26 березня 2019 року у справі № 814/921/17.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку митним органом в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не надано жодних пояснень з приводу застосування резервного (шостого) методу, як передбачено порядком застосування кожного з методів, що передує методу, обраному митним органом та, як наслідок не можливістю здійснення розрахунку ціни товару за іншими другорядними методами.

Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів лише зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взята митна декларація від 08 липня 2021 року № UA205140/2021/004750, однак, жодних пояснень щодо зроблених коригувань, тотожності товару, який оформлявся на підставі вказаної МД не наведено.

Таким чином, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено, що надані разом із митними деклараціями № UA205140/2021/065526, № UA205140/2021/065560, № UA205140/2021/065569 від 05 жовтня 2021 року документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований товар. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2021 року у справі № 815/4256/16.

Отже, позивачем правомірно задекларовано за основним методом митну вартість ввезеного на митну територію України товару «робоче взуття на підошві з поліуретану та верхом з пресованої коров`ячої шкіри, з металевим підноском», натомість відповідачем не виконано обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для визначення за резервним методом митної вартості, а також не наведено обґрунтованих доводів невизнання митної вартості, визначеної декларантом та підтверджених документами, наданими митниці, тобто при винесенні рішення Волинська митниця діяла не в спосіб визначений законом та не надала суду достатніх доказів правомірності свого рішення, тому таке рішення про коригування митної вартості є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці № UA205140/2021/000042/2, № UA205140/2021/000043/2, № UA205140/2021/000044/2 від 06 жовтня 2021 року про коригування митної вартості товарів.

Оскільки скаржником не наведено будь-яких заперечень стосовно проведеного судом першої інстанції розподілу судових витрат (включаючи витрати на правову допомогу), колегія суддів не вбачає підстав для визнання такого помилковим чи неправильним.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 140/14451/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. С. Затолочний
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 09 серпня 2022 року.