Справа № 380/6004/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року

справа №380/6004/22

провадження № П/380/6040/22

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Чаплик І.Д.,

секретар судового засідання Посмітюх К.Т.,

за участю:

представника позивача Підгайний О.І.,

представника відповідача не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» про стягнення коштів з рахунків у банках, -

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35 ) звернулося з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» (місцезнаходження: 79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174 ), в якому просить стягнути до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 1 157 780,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на обліку в органах доходів і зборів та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Відповідно до карток особових рахунків та довідки про заборгованість податковий борг відповідача становить 1 157 780, 99 грн. і такий, як зазначив позивач, виник у зв`язку із несплатою у встановлений законом строк узгоджених грошових зобов`язань по податку на додану вартість та штрафних санкцій згідно податкових повідомлень-рішень. Оскільки платником не вживаються заходи щодо погашення заборгованості, просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою суду від 11.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.05.2022.

11.05.2022 розгляд справи відкладено на 01.06.2022 у зв`язку з відсутністю представників відповідача.

01.06.2022 розгляд справи відкладено на 15.06.2022 у зв`язку з відсутністю представників відповідача.

15.06.2022 розгляд справи відкладено на 18.07.2022 у зв`язку з відсутністю представників відповідача.

18.07.2022 суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Судове засідання призначено на 08.08.2022.

Станом на момент розгляду справи жодних заяв по суті справи на адресу суду від відповідача не надходило.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

У зв`язку з недостатнім фінансуванням суду на здійснення витрат на закупівлю поштових марок та оплати послуг відправлення поштової кореспонденції, відповідачу ухвалу від 11.04.2022 про відкриття провадження у справі та всі повістки про дату і час судових засідань було надіслано на електронну адресу, вказану представником позивача у відповідній заяві , про що у справі наявні відповідні довідки.

Оскільки суд вжив усіх можливих заходів для належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розгляд справи завершити без участі представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» (36416850) зареєстроване з 16.03.2009. Основний вид діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Згідно з довідкою ГУ ДПС у Львівській області про податкову заборгованість від 27.01.2022 №1161/5/13-01-13-02 станом на 27.01.2022 за ТЗОВ «Львівський будівельний холдинг» рахується заборгованість в сумі 1 157 780, 99 грн., яка складається з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів(робіт, послуг) (14010100), а саме:

нараховано пені (ст. 129 ПКУ) податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 25.10.2019, Акт камеральної перевірки поданої звітності з ПДВ (про несвоєчасне подання, порушення податкового законодавства) №003227/13-01-54-04/36416850 від 24.10.2019 - 2 644, 64 грн.;

штрафна санкція в поточному році за актом перевірки Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 25.10.2019 - 8160, 00 грн.;

поновлено викл/скасованого за актами Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 10.05.2016 - 564 190, 00 грн.;

нараховано пені (ст.129 ПКУ) Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 10.05.2016 на Рішення суду про підтвердження донарахованих сум №813/1725/16/47438/21 від 06.09.2021 - 441 738, 85 грн.;

поновлено викл/скасованих за актами Податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 10.05.2016 - 141 047, 50 грн.

Податкове повідомлення-рішення № від 10.05.2016 складено за наслідками планової виїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, оформленої актом від 21.04.2016 року № 61/13-01-14-08/36416850.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № від 10.05.2016 позивач оскаржив його до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.10.2016 року, залишеного без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський будівельний холдинг" у справі №813/1725/16 було задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 10.05.2016.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.04.2021 року касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області задоволено частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року скасовано, а справу № 813/1725/16 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В подальшому ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський будівельний холдинг" залишено без розгляду.

24.10.2019 ГУ ДПС у Львівській області складено акт №003227/13-01-54-04/36416850 Про результати камеральної перевірки достовірності вненсення змін до податкової звітності з податку на додану вартість, яким встановлено, що «не нарахування платником самостійно штрафної санкції за несвоєчасне декларування податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно уточнюючого розрахунку до декларації з податку на додану вартість за 04/2018р.».

На підставі вищевказаного акту прийнято Податкове повідомленн-рішення (Форма «Р») від 25.10.2019 № на суму 8160, 00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було надіслано на адресу відповідача, проте, повернулось до податковго органу із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Судом також з`ясовано, що позивач надсилав відповідачу податкову вимогу, про що свідчить корінець податкової вимоги форми «Ю» від 08.08.2017 № 11210-17 на суму податкового боргу в розмірі 105 619, 64 грн.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення така вимога отримана 23.08.2017 та видана уповноваженій особі Муцин.

Звернення до суду з даним адміністративним позовом обумовлене несплатою відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум грошових зобов`язань з податку па додану вартість (основний платіж, штрафні санкції, пеня) згідно вищезазначених податкових повідомлень-рішень.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі ПК України).

Відповідно до статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені вказаним Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених вказаним Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених вказаним Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до пункту 9.1 статті 9 ПК України до загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з вказаним Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з вказаним Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з підпунктом 14.1.152. пункту 14.1 статті ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. ст. 16 ПК України).

Статтею 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені вказаним Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 110.1 статті 110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.

При цьому, податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що позивач надіслав відповідачу податкове повідомлення-рішення від 25.10.2019 № та податкову вимогу від 08.08.2017 № 11210-17, які повернулися позивачу із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Податкове повідомлення-рішення від 10.05.2016 № було предметом оскарження у справі №813/1725/16, за результатами розгляду якої ухвалою суду від 06.09.2021 позов залишено без розгляду.

Таким чином, враховуючи, що доказів скасування вказаних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги в судовому порядку відповідачем не надано, суд доходить висновку, що станом на момент звернення позивача із даним позовом до суду та станом на момент розгляду даної справи, заявлені позивачем до стягнення грошові зобов`язання відповідача вважаються узгодженими.

Доказів погашення спірного податкового боргу відповідач суду не надав.

Отже, на день розгляду справи в суді відповідач має узгоджену та непогашену заборгованість перед бюджетом на загальну суму 1 157 780, 99 грн.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 ПК України. Зокрема, відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4 статті 95 ПК України).

Зазначена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Таким чином, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів.

Таким чином, з наведеного вбачається, що, по-перше, позивачем дотримані вимоги п. 95.2 ст. 95 ПК України, а відтак і дотримана встановлена ПК України процедура, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу; по-друге, вимоги позивача про стягнення податкового боргу за рахунок грошових коштів на банківських рахунках платника податків, відповідають приписам чинного законодавства.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення контролюючим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача спірної суми заборгованості, яка є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295-297, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в:

позов Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» (місцезнаходження: 79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174 ) про стягнення коштів з рахунків у банках задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» (місцезнаходження: 79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174 ) до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 1 157 780 (один мільйон сто п`ятдесят сім тисяч сімсот вісімдесят) гривень 99 копійок.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.08.2022.

Суддя Чаплик І.Д.