Справа № 200/4032/22
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 серпня 2022 року Справа №200/4032/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Зінченко О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2022 року ОСОБА_1 , через свого представника- Лозінську Оксану Олександрівну, яка діє на підставі ордеру від 30.06.2022 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах у відповідності до п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- скасувати рішення від 06.09.2021 № 54;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію на пільгових умовах у відповідності до п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , зарахувавши період з 18.07.1985 по 08.04.1993 до Списку № 1 згідно заяви 31.08.2021.

Відповідно до положень статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 31.08.2021, спірне рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах прийнято 06.09.2021, тобто означене рішення прийнято у межах десятиденного строку з моменту звернення особи до пенсійного органу.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 05 липня 2018 року по справі №810/384/17.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа мала реальну можливість дізнатись про порушення свого права, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Приймаючи до уваги, що відповідачем спірне рішення прийнято у межах десятиденного строку, визначеного законодавством, для розгляду його заяви, тому позивач мала дізнатися про порушення своїх прав по завершенню десятиденного строку після поданої ним заяви до пенсійного органу, у зв`язку із чим звернувшись 05.08.2022 до суду з позовними вимогами за період з 06.09.2021, позивач пропустив строк звернення до суду.

У позовній заяві позивачем викладено заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, яку мотивовано тим, що про спірне рішення остання дізналась у лютому 2022 року.

Доказів отримання спірного рішення у лютому 2022 року позивачем суду не надано.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом підстави не є поважними, у зв`язку із чим заява задоволенню не підлягає.

Згідно частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Законодавче закріплення строків звернення з позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, зазначивши інші причини поважності пропуску процесуального строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та надати докази на їх підтвердження.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Разом з тим, у позовній заяві позивач просить суд, зокрема, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію на пільгових умовах у відповідності до п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , зарахувавши період з 18.07.1985 по 08.04.1993 до Списку № 1 згідно заяви 31.08.2021.

У порушення зазначених приписів, позивачем у позовній заяві не обґрунтовано вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зокрема, не викладено обставин щодо порушення її прав саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Як вже зазначалось судом раніше, позивачем у позовній заяві викладено дві позовні вимоги немайнового характеру:

- до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах у відповідності до п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» разом з похідною вимогою про скасування рішення від 06.09.2021 № 54;

- до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах у відповідності до п «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши період з 18.07.1985 по 08.04.1993 до Списку № 1 згідно заяви 31.08.2021.

Згідно із частиною першою статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також частиною першою статті 21 КАС України.

Зі змісту наведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

При цьому, під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Водночас слід враховувати, що у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

З урахуванням викладеного, позивачу необхідно визначитись із колом відповідачів або надати уточнену позовну заяву, у якій викласти позовні обґрунтовані вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно з частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VІ судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2481,00 гривень.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру щодо визнання протиправними дії, скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії, які викладено до різних відповідачів.

Позивачем до позовної заяви не надано квитанції про сплату судового збору відповідно до норм Закону України Про судовий збір.

У позовній заяві позивачем викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване скрутним матеріальним становищем останньої..

Стосовно наведеного, суд виходить із наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон № 3674-VI.

Так, згідно частини 1 статті 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Мотивуючи клопотання позивач зазначила, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, на підтвердження чого посилається на довідку про доходи станом на 14.06.2022.

Разом з тим, вказаної довідки до позовної заяви позивачем не додано, інших доказів на підтвердження скрутного матеріального становища не надано.

У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку, що зазначене клопотання слід залишити без задоволення.

За приписами частини 3 статті 6 наведеного Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1984,80 гривень за подачу позову немайнового характеру до Донецького окружного адміністративного суду за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA 4005658, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/22030101, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, із зазначенням призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр), судовий збір, за позовом ________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа) або надати докази неможливості сплати судового збору у встановленому Законом розмірі.

Відповідно до п. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

На підтвердження неправомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, позивачем до суду надано копію трудової книжки НОМЕР_1 .

Разом з тим, суд зазначає, що вказану трудову книжку надано не в повному обсязі, зокрема, з наданих копій не вбачається, якій особі належить вказана трудова книжка.

З урахуванням викладеного, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача усунути недоліки позовної зави шляхом надання суду копії трудової книжки НОМЕР_1 у повному обсязі.

Згідно з частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв`язку з чим, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання оригіналу квитанції про сплату судового збору за подачу позову майнового характеру в розмірі 1984,80 гривень або надати докази неможливості сплати судового збору у встановленому Законом розмірі, копію трудової книжки НОМЕР_1 у повному обсязі, заяви про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з даним адміністративним позовом із зазначенням інших підстав поважності пропущення строку та надання доказів такої поважності, уточненої позовної заяви із обґрунтуванням позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та наданням доказів на підтвердження зазначених вимог, або уточненої позовної заяви із визначенням кола відповідачів.

Також слід роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений строк, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява буде повернута позивачеві.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 161, 169, 248, 256, 293, 294, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з даним адміністративним позовом- відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Встановити позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом надання суду:

- оригіналу квитанції про сплату судового збору за подачу позову немайнового характеру в розмірі 1984,80 гривень або надати докази неможливості сплати судового збору у встановленому Законом розмірі;

- копії трудової книжки НОМЕР_1 у повному обсязі;

- заяви про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з даним адміністративним позовом із зазначенням інших підстав поважності пропущення строку та надання доказів на підтвердження такої поважності;

- уточненої позовної заяви із обґрунтуванням позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та наданням доказів на підтвердження зазначених вимог, або уточненої позовної заяви із визначенням кола відповідачів.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та відповідно до частини 2 статті 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала постановлена та підписана 05 серпня 2021 року.

Суддя О.В. Зінченко