Справа № 458/461/22
Суддя: Кшик О. І.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2022 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретар судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/461/22

Провадження №2-а/458/9/2022

Сторони в справі:

Позивач ОСОБА_1 .

Відповідачі: командир взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Львівській області Пенюк О.М., Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції

представник позивача-адвокат Миньо М.М.

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Львівській області Пенюк О.М., Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

28.07.2022 позивачка ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Миньо М.М. подала до суду позовну заяву до командира взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Львівській області Пенюк О.М., Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, у якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5650177 від 22.07.2022, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує, що оскаржуваною постановою ком. взвода 3 роти 1 батальйону УПП в Львівській області Пенюк О.М. від 22.07.2022 серії ЕАР № 5650177 її визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки вона була притягнута до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.4.5 ПДР - керування ТЗ, що має технічні несправності колес і шин, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Однак, вона о 14.30 год. потрапила у ДТП і з цього часу нікуди не рухалася автомобілем, оскільки очікувала працівників поліції, після чого здійснювалося оформлення ДТП, а її притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що о 16.35 год вона керувала автомобілем, що має технічні несправності колес і шин, а саме: на одну вісь встановлено шини з різними протекторами. Відтак в її діях відсутній склад правопорушененя, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою суду від 28.07.2022 відкрито провадження у справі.

Відповідачам надано триденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

У судове засідання відповідач ком. взвода 3 роти 1 батальйону УПП в Львівській області Пенюк О.М. та представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали.

Дослідивши подані у справі докази, заслухавши представника позивача, суд встановив такі обставини.

Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5650177 від 22.07.2022, винесеною ком. взвода 3 роти 1 батальйону УПП в Львівській області Пенюк О.М., водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з вказаною постановою, 22.07.2022 16.35:00 Київ Чоп 619 км. водій керував ТЗ в кого на одну вісь встановлено шини з різними протекторами, чим порушив п.31.4.5 ПДР - керування водієм ТЗ, що має технічні несправності колес і шин, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відтак, позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, про що уповноваженою особою винесено вказану постанову.

Вважаючи постанову поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною, позивач просить її скасувати та закрити провадження у справі.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких положень закону та відповідних їм правовідносин.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як видно з оскаржуваної постанови позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п. 31.4.5. ПДР.

Так, частиною 1 статті 121 КУпАП встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Інспектор поліції в оскаржуваній постанові вказав, що ОСОБА_1 керувала ТЗ в якого на одну вісь встановлено шини з різними протекторами, чим порушила п.31.4.5 ПДР - керування водієм ТЗ, що має технічні несправності колес і шин.

Відповідно до пункту 31.4.5 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів;

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

в) шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу;

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;

ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) - діагональні;

д) на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях - шини, відновлені за другим класом ремонту;

е) на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту;

є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.Відповідно до п.31.4.5 Правил дорожнього руху забороняється

Однак, в оскаржуваній постанові поліцейський не вказав який саме підпункт пункту 31.4.5 ПДР України порушила позивачка.

Окрім цього, в оскаржуваній постанові вказано, що водій ОСОБА_1 22.07.2022 16.35:00 Київ Чоп 619 км. керувавла ТЗ в якого на одну вісь встановлено шини з різними протекторами.

Позивач у позовній заяві вказала, що дійсно, в цей день, після того як прорізала шину колеса, замінила його запаскою з іншого автомобіля. У подальшому, щоб усунути несправність, вона рухалася автомобілем до місця вулканізації, і близько 14.30 год. потрапила в ДТП, після чого автомобілем не керувала.

Суд надає віри таким твердженням позивачки, адже, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №147742, 22.07.2022 о 14.30 на А/Д Київ-Чоп М-06 619км водій ОСОБА_2 керував т.з Hyundai Tucson н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем BMW X3 н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який зупинився попереду. При ДТП т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. За що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відтак, суд встановив, що 22.07.2022 о 14.30 на А/Д Київ-Чоп М-06 619км автомобіль позивача ОСОБА_1 потрапив в ДТП, після чого такий в русі не перебував, оскільки відбувалося оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП та факту наявності технічної несправності автомобіля позивача зафіксовано не було, а відповідачі не надали суду доказів протилежного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду жодних доказів, окрім наявної копії постанови про накладення адміністративного стягнення, що додано з позовною заявою, на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності і в матеріалах справи такі докази відсутні. Постанова не містить відомостей про те, який саме підпункт пунктку 31.4.5 ПДР України порушила позивачка, що вказує на те, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень не відповідає вимогам закону.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Частиною першою ст. 274 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може буте розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, суд вважає, що оскільки відповідачами не доведено факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КпАП України, а тому оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору в розмірі 496,20 грн та витрат позивача на отримання правничої професійної допомоги в сумі 1000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з урахуванням того, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 496,20 грн підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як посадова особа суб`єкта владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань.

За правилами ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Представник позивача адвокат Миньо М.М. подав до суду копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 25.07.2022 № 25-07-22, ордер на надання правничої допомоги серії ВС № 1149498 від 27.07.2022, копію акту приймання-передачі наданих юридичних послуг (звіт про надані юриридичні послуги) № 25-07-22 від 25.07.2022, з якого видно, що вартість послуги - складання позовної заяви становить 1000 грн, квитанцію до прибуткового касового ордера від 25.07.2022 на суму 1000 грн.

Оцінивши надані представником позивача докази, враховуючи критерії, визначені ч. 5 ст. 134 КАС України щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (послуг), їх обсяг, значення справи для позивача, суд дійшов висновку, що позивач довів розмір витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

До суду не надходило клопотання (заперечення) відповідачів про зменшення розміру судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з урахуванням того, що позов задоволено повністю, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 496,20 грн та надання позивачу професійної правничої допомоги в розмірі 1000 грн підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як посадова особа суб`єкта владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань, а саме з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції/

Керуючись ст. 9, 77, 139, 229, 241, 246, 262, 286 КАС України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до командира взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Львівській області Пенюк О.М., Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5650177 від 22.07.2022, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

ком. взвода 3 роти 1 батальйону УПП в Львівській області Пенюк О.М. (адреса: м. Львів, вул. Перфецького,19);

Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (, адреса: м.Львів, вул. Перфецького,19, Львівська область).

Рішення суду складено та підписано 08.08.2022.

Суддя О.І. Кшик