Справа № 420/13958/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

08 серпня 2022 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року по справі № 420/13958/21 позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної казначейської служби України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6. Код ) про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6. Код ) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 30.06.2021 року щодо нарахування компенсації по справі № 504/4665/18 по суті порушених питань.

Зобов`язано Державну казначейську службу України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6. Код ) розглянути заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 30.06.2021 року щодо нарахування компенсації по справі № 504/4665/18 по суті порушених питань відповідно до норм чинного законодавства.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 рок апеляційну скаргу Державної казначейської служби України -залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року по справі № 420/13958/21, - без змін.

До суду 27 липня 2022 року від ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України у справі, в якій заявник просив визнати протиправними дії і лист № 5-12-11/6503 від 01.06.2022 року заступника директора департаменту начальника відділу договірної та аналітичної роботи Юридичного департаменту Державної казначейської служби України Колеснікової Світлани як такі, що обмежують право, визначене Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-УІ та перешкоджають належному виконанню рішення суду від 24.09.2021 року по справі № 420/13958/21.

На обґрунтування заяви позивач зазначив, що у листі від 01.06.2022 року наголошується на тому, що Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не поширюється на рішення суду про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними рішеннями, з чим заявник не погоджується та вважає, що лист та дії суб`єкта владних повноважень не відповідають Конституції і законам України.

Так, позивач зазначив, що з огляду на вчинену дію посадовою особою, що суперечить гарантованому конституційному праву, визначеного ст. 2, ч. 2 ст. 19 та ч. 2 ст. 129-1 Конституції України, - рішення суду від 24.09.2021 року залишилося невиконаним.

Рішенням суду від 24.09.2021 року визнана протиправна бездіяльність Державної казначейської служби України, проте при розгляді заяви позивача відповідачем не враховані висновки суду та відповідач помилково не відрізняє правових механізмів відшкодування шкоди державою врегульованих Законом № 4901-УІ і Законом № 266/94-ВР.

Посилання відповідача в листі на Закон № 266/94-ВР пов`язане з метою уникнення нарахування і виплати компенсації за несвоєчасне виконання судового рішення по справі № 504/4665/18.

Відповідно до відомості трекінг Укрпошта, відповідачем отримано заяву у порядку ст. 383 КАС України 01 серпня 2022 року, проте заперечень на заяву до суду не надходило.

Розглянувши подану заяву, суд доходить висновку, що заява не належить задоволенню, з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зазначені у ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Так, суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року по справі № 420/13958/21 зобов`язано Державну казначейську службу України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6. Код ) розглянути заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 30.06.2021 року щодо нарахування компенсації по справі № 504/4665/18 по суті порушених питань відповідно до норм чинного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення суду Державною казначейською службою України розглянуто заяву ОСОБА_1 від 30.06.2021 року та надано відповідь № 5-11-11/6503 від 01.06.2022 року.

Позивач не погоджується зі змістом наданої відповіді від 01.06.2022 року, але зміст відповіді від 01.06.2022 року не можуть бути предметом перевірки у порядку ст. 383 КАС України у межах справи №420/13958/21, оскільки не були предметом спору.

Незгода позивача із відповіддю на його заяву не стосується предмету спору у справі №420/13958/21 та не може бути підставою для задоволення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України у вказаній справі, оскільки прийняття суб`єктом владних повноважень нового рішення є підставою для звернення до суду із новим позовом про оскарження акту індивідуальної дії.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Визнання судом протиправними рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача - можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру на користь особи-позивача.

За відсутності встановлення таких обставин, суд доходить висновку, що заява в порядку ст. 383 КАС України є безпідставною, а тому не належить задоволенню.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 294, 295,297, 382, 383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в порядку ст. 383 КАС України у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної казначейської служби України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ) про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки передбачені статтями 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко