Справа № 404/4917/21(2-а/404/97/21)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2022 року м. Дніпросправа № 404/4917/21(2-а/404/97/21)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 жовтня 2021 р. (суддя Варакіна Н.Б.) в адміністративній справі №404/4917/21(2-а/404/97/21) за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Романцова Святослава Ігоровича, УПП в Кіровоградській області, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії НК № 159471 від 24.06.2021 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, прийнятою інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Романцовим С.І.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на відсутність законних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки інспектор поліції зупинив транспортний засіб позивача, не проінформувавши про конкретну причину, під час розгляду справи не роз`яснив права, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, зміст спірної постанови не відповідає статті 283 КУпАП.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 жовтня 2021 р. адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, відмовивши у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував позивач.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від інших учасників процесу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Учасники процесу, повідомлені про день, місце і час розгляду справи в порядку статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 3 цієї ж статті неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2021 о 00:25 год. інспектор поліції виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. за те, що позивач керував автомобілем FORD FUSION д.н. НОМЕР_1 в м. Кропивницькому по вул. Садова 19, будучи позбавленим права керування терміном на 1 рік.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах позивач, як водій транспортного засобу, є учасником дорожнього руху, який зобов`язаний знати і неухильно дотримувати вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»).

Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, визначені обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) - (п.2.1 ПДР).

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю (п. 2.4 ПДР).

Водій має право: в) знати причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також її прізвище і посаду; г) вимагати від особи, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та зупинила транспортний засіб, пред`явлення посвідчення її особи; д) оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства (п.2.14 ПДР).

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Таким чином, наведеними вище нормативно-правовими актами чітко регламентовано порядок взаємодії працівників патрульної поліції із водіями, як учасниками дорожнього руху.

При цьому, Правилами дорожнього руху не передбачено право водія не зупинятися на вимогу поліцейського та/чи не пред`являти документів, які дозволяють керувати транспортним засобом. У випадку незгоди із підставами зупинення водій має право оскаржити такі дії поліцейського.

На відеодиску, наявному в матеріалах справи, зафіксовано, що позивач пред`явив на вимогу патрульного поліції технічний паспорт на автомобіль та посвідчення водія. Він також повідомив, що автомобіль йому не належить, він просто «катався» і страхового полісу «із собою» немає. Працівники патрульної поліції здійснили перевірку даних водія та автомобіля і встановили, що постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 листопада 2020 р. у справі № 405/4848/20 ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом на строк один рік. Цю обставину ОСОБА_1 не заперечував, підтвердивши її поліцейським об 01:01:47 год 24.06.2021 .

Таким чином, 24 червня 2021 р. ОСОБА_1 , будучи позбавленим судом права керування транспортним засобом за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (ч, 1 ст. 130 КУпАП), ігноруючи судове рішення, яке набрало законної сили, грубо порушуючи вимоги закону, протиправно керував автомобілем, що і було виявлено патрульними поліцейськими.

Колегія суддів звертає увагу, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП). Під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що патрульні поліцейські, у тому числі, відповідач, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Доводи позивача про те, що відеозапис не є доказом скоєння ним адміністративного правопорушення через відсутність посилання на нього у спірній постанові, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки на ньому зафіксовано спілкування інспектора поліції із позивачем. Обставини, які є необхідними для встановлення складу адміністративного правопорушення підтверджена позивачем.

Частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За результатами перегляду справи в апеляційному порядку колегія суддів дійшла висновку, що спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята у відповідності до визначених Кодексом адміністративного судочинства України критеріям, тому є правомірною і скасуванню не підлягає.

Оскаржене рішення прийнято судом без врахування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору. Висновок суду першої інстанції про протиправність спірної постанови ґрунтується на обставині відсутності доказів наявності підстави для зупинення поліцейськими позивача. Проте, судом проігноровані доводи відповідача про відсутність даних про страховий поліс на автомобіль у базі МТСБУ, що і стало підставою для здійснення перевірки. Суд також не досліджував зміст відеозапису, на якому зафіксовано підтвердження позивачем відсутності страхового полісу. Суд першої інстанції безпідставно, з формального приводу звільнив від адміністративної відповідальності позивача, який, будучи обізнаним про позбавлення його права керування транспортним засобом в судовому порядку, ігноруючи судове рішення, продовжив керування автомобілем, чим скоїв адміністративне правопорушення з прямим умислом.

Враховуючи, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, оскаржене рішення підлягає скасуванню, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 жовтня 2021 р. в адміністративній справі №404/4917/21(2-а/404/97/21)- скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Романцова Святослава Ігоровича, УПП в Кіровоградській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК №159471 від 24.06.2021 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 серпня 2022 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий