Справа № 200/12106/21
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року Справа№200/12106/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2021 року засобами поштового зв`язку позивач, ОСОБА_1 , подав до суду адміністративний позов до відповідача, Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №08 від 18 червня 2021 року щодо проведення перерахунку пенсії, відповідно до якого позивачу перераховано пенсію з розрахунку 60 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку з встановленням максимального її розміру - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність в частині встановлення максимального її розміру - десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01 червня 2021 року перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Донецької області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) №21-85-468 від 29 березня 2021 року, що враховується для перерахунку пенсії без обмеження граничного розміру.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку у відповідача та з 2008 року отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, в розмірі 84 відсотка від суми місячної заробітної плати. Рішенням від 30.05.2021 №08 йому перераховано пенсію в розмірі 60% заробітної плати (грошового забезпечення) працюючого працівника, з якої прокуратурою Донецької області сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідною (прирівняною) посадою заступника Марийського міжрайонного прокурора (заступник керівника окружної прокуратури) станом на 15.03.2021. Позивач вважає рішення щодо перерахунку пенсії з розрахунку 60 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку з встановленням максимального розміру пенсії - десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, протиправним. На думку позивача, відсотковий рівень у розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати передбачений для призначення, а не перерахунку пенсій, тому при перерахунку його пенсії повинен застосовуватися той відсоток, який діяв на момент її призначення; оскільки пенсія йому призначена до 01.01.2016, то до розміру його пенсії не можуть застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру».

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач посилається на нормативні акти, які зручні для нього та не відносяться до мого позову. Позивач не згоден з запереченнями відповідача тому, що в позовній заяві є посилання на Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-(ІІ)/2019 та ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, ст. ст. 81, 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-У1І, ч. 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-УІ, якою передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Не має жодного стосунку до позову посилання відповідача на мотивувальну частину Рішення Конституційного суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020: щодо встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, оскільки порядок цього виду виплат регулюється взагалі іншими законами.

Відповідач надав відзив у якому позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019, прийнятого Другим сенатом Конституційного Суду України 13.12.2019, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

У своєму Рішенні Конституційний Суд України визначив порядок виконання цього Рішення до врегулювання Верховною Радою України вказаного питання на законодавчому рівні, вказавши, що частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІ не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, натомість застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІ в первинній редакції.

Також Великою палатою Конституційного Суду України 26.03.2020 прийнято Рішення №6-р/2020 щодо невідповідності Конституції України (неконституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, а саме, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №6-р/2020 порядок виконання якого підлягає застосуванню з дня його ухвалення, оплата праці прокурорів, які займають посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, регулюється нормами статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІ.

Згідно з наказом Генерального прокурора від 08.09.2020 №414 «Про день початку роботи обласних прокуратур» 11.09.2020 визначено днем початку роботи обласних прокуратур, з зазначеної дати здійснюється оплата праці прокурорів обласних прокуратур та спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері (на правах обласних прокуратур) відповідно до статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІ та надаються довідки про заробітну плату для перерахунку пенсій.

07 травня 2021 року позивач звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років, у зв`язку із збільшенням розміру складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури. До заяви, позивачем було додано паспорт, індивідуальний податковий номер, довідку Донецької обласної прокуратури від 29.03.2021 року №21-85-468 про розмір заробітної плати за посадою заступника прокурора Мар`їнської міжрайонної прокуратури (заступник керівника окружної прокуратури). Рішенням управління позивачу було проведено перерахунок пенсії із розрахунку 60% від складових заробітної плати визначених в довідці Донецької обласної прокуратури від 29.03.2021 №21-85-468. 18 червня 2021 року управлінням було здійснено перерахунок пенсії позивачу у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму. Загальний розмір пенсії за вислугу років позивача з 01.07.2021 склав 36903,50 грн. Розмір пенсії до виплати, з урахуванням вимог абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01.07.2021 - 18540,00 грн., з 01.12.2021 - 19340,00 грн.

Обчислення пенсії за вислугу років позивачу до 01.06.2021 проводилось виходячи із 80 % від заробітної плати діючого працівника прокуратури. 15 липня 2015 року набрав чинності 14.10.2014 №1697-VІ, відповідно до Розділу ХІІ «Прикінцевих положень» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-XII, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50 -1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

Частиною другою статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІ «Про прокуратуру» передбачено, що пенсія прокурорам призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. До позовних вимог норми статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІ «Про прокуратуру» не підлягають застосуванню, оскільки призначення позивачу пенсії за вислугу років відбулося до набрання чинності Закону України від 14.10.2014 №1697-VІ «Про прокуратуру».

Згідно з мотивувальною частиною Рішення Конституційного суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020 встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Встановлення різного відсотку від місячного розміру заробітної плати для обчислення пенсії за вислугу років працівникам прокуратури, які вийшли на пенсію до 15.07.2015 та після цієї дати суперечить нормам статті 3 Закону України «Про прокуратуру».

Щодо вимоги позивача в частині обчислення пенсії з 01.06.2021 без обмеження максимальним розміром.

Зазначені правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. У постанові від 24.06.2020 (справа №580/234/19) Верховний Суд у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформував наступний правовий висновок:

«Тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VІ, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 01 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої вказаної групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

Такий підхід відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06 вересня 2012 року №5207-VІ вважається непрямою дискримінацією - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними».

З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI).

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку».

Станом на 01.06.2021 (дату набуття позивачем права на перерахунок пенсії) діє норма ч. 15 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІ «Про прокуратуру», відповідно до якої максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи, що норми законодавства, щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування по відношенню до позивача. Відповідач не має законних підстав для виплати пенсії у більшому, ніж обмеженому законом розмірі.

Аналогічна правова позиція на користь відповідача була викладена в постановах Верховного Суду від 27.01.2021 по справі №344/1326/17, від 21.05.2020 №554/10510/16-а, від 05.07.2018 №462/2937/16-а, 17.01.2019 №163/713/17, від 22.01.2019 №344/13585/16-а, від 15.05.2019 №554/4191/17.

11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

11 жовтня 2021 року від відповідача витребувані докази.

11 листопада 2021 року Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області замінено його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

11 листопада 2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції по справі №580/5962/20.

08 серпня 2022 року провадження по справі поновлено.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

07 травня 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку зі збільшенням заробітної плати, відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

До заяви про перерахунок пенсії позивачем була надана довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 29 березня 2021 року №21-85-468, яка видана Прокуратурою Донецької області.

18 червня 2021 року Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення №08, яким позивачу перерахована пенсія у розмір 60% від суми місячної заробітної плати: основний розмір пенсії від середнього заробітку з 01.07.2021 - 36903,50 грн.; максимальний розмір пенсії до виплати з 01.07.2021 - 18540,00 грн., з 01.12.2021 - 19340,00 грн.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Спірними у цій справі є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-XII (далі - Закон №1789-XII), а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у статтю 50-1 Закону №1789-ХІІ внесені зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України від 27.03.2014 №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами «70».

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60».

За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Водночас 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року №1697-VІ (далі - Закон №1697-VII), відповідно до Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Керуючись частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року по справі №580/5962/20, відповідно до якої до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Щодо питання застосування при перерахунку пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону №1789-XII, обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає наступне.

За змістом статті 2 від 08.07.2011№3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI) (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим Законом було внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії […] максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія […] призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія […] призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії […] перевищує максимальний розмір пенсії […], встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії […] відповідатиме максимальному розміру пенсії […], установленому цим Законом.

Положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону №3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон №1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

З огляду на викладене, у вищевказаній постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду також сформовано правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.

За наслідками судового розгляду встановлено, що внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір становив 36903,50 гривень, а отже перевищив максимальний.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасувати рішення №08 від 18 червня 2021 року, проведення перерахунку пенсії у розмірі 84 відсотків від суми місячної заробітної плати та здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, , електронна пошта: ) про визнання протиправним та скасування рішення №08 від 18 червня 2021 року щодо проведення перерахунку пенсії, відповідно до якого ОСОБА_1 перераховано пенсію з розрахунку 60 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку з встановленням максимального її розміру - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність в частині встановлення максимального її розміру - десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та зобов`язання здійснити з 01 червня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 84% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Донецької області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) №21-85-468 від 29 березня 2021 року, що враховується для перерахунку пенсії без обмеження граничного розміру, відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 08 серпня 2022 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко