Справа № 545/1966/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 р. Справа № 545/1966/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Путря О.Г., м. Полтава, по справі № 545/1966/21

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дорошенка Сергія Васильовича , Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

23.06.2021 ОСОБА_2 (далі по тексту ОСОБА_2 , позивач) звернулась до суду з позовом до інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дорошенка Сергія Васильовича (далі по тексту - інспектор, перший відповідач), Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту - Управління, другий відповідач), в якому просила суд:

- скасувати постанову серії БАА № 120668 від 20.06.2021 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Кременчуцька. 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 454,00 гривні.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20.06.2021, відповідачем відносно неї винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БАА № 120668, відповідно до якої о 12 год. 20 хв. 20.06.20221 в с. Циганське Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz-Vito, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 105 км/год., при цьому перевищила швидкість руху транспортного засобу на 55 км/год в населеному пункті, чим порушила п.12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) та вчинила правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом Trucam LTI 20/20 № ТС 000800. Не погоджуючись із вказаною постановою, стверджує, що в її діях відсутній склад правопорушення, оскільки швидкісний режим у межах населеного пункту та на під`їзді до нього вона не порушувала. Окрім того, попереджувальних знаків, що можлива відеофіксація правопорушень ані на під`їзді, ані в самому населеному пункті, установлено не було. З посиланням на ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон України №580-VIII) вказала, що прилад Trucam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватись інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтований, інакше зафіксована швидкість автомобілю є сумнівною, а оскільки з наданих відповідачами доказів вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, неможливо встановити місце здійснення заміру швидкості автомобіля (на фото та відеозображеннях відсутні координати, а саме відомості щодо широти та довготи місця вимірювання, які б дали можливість пересвідчитись, що правопорушення було вчинене саме в межах населеного пункту с. Циганське, Полтавського району Полтавської області), відсутні підстави для притягнення її до відповідальності.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.09.2021 в якості співвідповідача по справі залучено Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (далі по тексту - УПП в Полтавській області, другий відповідач).

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 13.12.2021 по справі № 545/1966/21 адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації : АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до інспектора роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дорошенка Сергія Васильовича, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (службова та юридична адреса : Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2-в) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено.

Скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії БАА № 120668 від 20.06.2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову судовий збір у розмірі 454 ( чотириста п`ятдесят чотири ) гривні.

Другий відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення ним норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13.12.2021 по справі № 545/1966/21 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована твердженнями про помилковість висновку суду першої інстанції стосовно того, що внаслідок «значного дрибіжання приладу» TruCam, похибка зафіксованої швидкості руху автомобіля може бути значно більшою, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, оскільки згідно розділу 11 Інструкції з експлуатації вказаного пристрою у разі нестабільної цілі та нечітких даних, TruCam результатів вимірювань не надасть, а як вбачається з матеріалів справи, результати вимірювання швидкості руху автомобіля позивача створені, отже, жодних «значних дрибіжань» приладу не було, а відтак, помилки під час вимірювання не допущено. Крім того, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/19633 09.11.2020 та чинного до 09.11.2021, похибка заміру швидкості з рук становить +/- 2 км/год. Похибку саме в 2 км/год., а не більше чи менше, встановлено на основі спеціальних вимірювань, уповноваженим на те органом, про що видано відповідний сертифікат. В свою чергу суд, на основі власних припущень, ставить під сумнів величину даної похибки, встановлену експертом в даній галузі, та допускає можливе її збільшення.

Заперечує, щодо відсутності доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки фото, яке долучене в якості доказу до постанови, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000800) містить інформацію щодо предмета доказування, а саме на ньому зафіксовано автомобіль Mercedes-Benz Vito, номериий знак НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 105 км/год., при цьому перевищено встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 55км/год, передбачене п. 12.4 ПДР. Вважає даний доказ достовірним, за допомогою якого можливо встановити дійсні обставини справи, а саме наявність факту порушення ПДР з боку водія автомобіля.

Крім цього, висновок суд першої інстанції про те, що наданий в якості доказу відеозапис є копією електронного документу, який має бути підписаний електронним цифровим підписом суперечить приписам ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851IV (далі Закон України № 851IV) зі змісту якого вбачається, що у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Посилаючись на правовий висновок Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 751/6069/19 вказав, що всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення, долучений до матеріалів справи в якості речового доказу диск з відеозаписом був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення для справи, та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді у вигляді файлів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.06.2021 року інспектором роти №3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Дорошенко С.В. винесена постанова серії БАА № 120668 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 20.06.2021 року о 12 год. 20 хв. в с. Циганське Полтавського району Полтавської області, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz-Vito, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 105 км/год., при цьому перевищила швидкість руху транспортного засобу на 55 км/год. в населеному пункті, чим порушила п.12.4 ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Інкриміноване позивачу правопорушення зафіксовано на прилад TruCam LTI 20/20, номер № ТС000800, розгляд справи про адміністративне правопорушення фіксувався за допомогою службової нагрудної відеокамери, яка розміщена на одязі поліцейських.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернулась до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідно до положень п. 12.4 ПДР обмеження встановлюються саме до руху автомобілів в межах населеного пункту, в той час, як з відеозапису та фотознімку з приладу TruCam LTI 20/20, в момент фіксації перевищення позивачем швидкісного режиму не вбачається, що правопорушення вчинено саме в населеному пункті с. Циганське, Полтавського району та області, незазначення широти та довготи місця вимірювання, не дає можливості встановити в межах чи поза межами населеного пункту здійснено перевищення швидкості руху автомобіля. Крім цього, зазначив, що в момент заміру швидкості руху та наведенння цілі на автомобіль позивача, видно дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про те, що така вібрація приладу може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керувала позивач.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено пунктом 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ст. 31 Закону України №580-VIII надано право поліції застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України №580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням, наведеним у ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного п. 12.4 ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу Trucam LTI 20/20 № ТС 000800.

На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис та фотографію, які зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості Trucam LTI 20/20 № ТС 000800 (а.с. 29, 37).

На вказаних відеозаписі та фотографії, зроблених за допомогою приладу Trucam LTI 20/20 № ТС 000800, зафіксовано рух транспортного засобу Mercedes-Benz-Vito, д.н.з. НОМЕР_1 , швидкість 105 км/год., дистанція з якої здійснено вимірювання 317,2 м, максимально допустима швидкість 50 км/год, зазначено дату і час фіксації 20.06.2021 о 12:20 год.

Слід відмітити, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - Trucam LTI 20/20 № ТС 000800, у відповідності до п. 4 ч.2 ст. 283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови. Зокрема, після опису обставин вчиненого правопорушення у постанові зазначено як назву приладу (TruCam), так і серійний номер.

Колегія суддів зазначає, що у спірних відносинах предметом доказування є встановлення факту наявності або відсутності факту правопорушення в діях позивача п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху.

Відповідач, стверджуючи про вчинення позивачем вказаного правопорушення посилається на відеозапис та фотознімок, зроблений за допомогою відповідного технічного засобу LTI TruCam 20/20.

Згідно зі ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, відповідно до копії сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012, затверджений тип засобу вимірювальної техніки вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam зареєстровано в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/19633 від 09.11.2020, виданого ДП «Укрметртестстандарт» Мінекономрозвитку України, чинного до 09.11.2021, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCamLTI 20/20 № ТС 000800 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі 2 км/год.

Згідно з копією листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Щодо надання інформації з питань метрології та технічного регулювання» прилади «ТruCAM», які введено в експлуатацію з 2012 року по 2015 рік, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС 000800 пройшов періодичну повірку, сертифікат якої був чинним станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому вказаний пристрій міг використовуватись для заміру швидкості автомобіля позивача.

Разом з цим, зі змісту п. 12.4 ПДР вбачається, що обмеження швидкості до 50 км/год встановлюється лише в межах населених пунктів, а тому, колегія суддів вважає необхідним встановити в межах якого населеного пункту позивачем було перевищено допустиму швидкість руху автомобіля.

Колегією суддів встановлено, що під час користування приладом TruCam поліцейський керується Інструкцією по експлуатації приладу ТruCAM (цифрова відеокамера, вимірювач швидкості, GPS), що знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет (далі Інструкція).

Відповідно до положень Розділу 3 «Системний та інформаційний екран» Інструкціїї користувач самостійно додає данні до наступних опцій : ім`я оператора, місце розташування, відеорежим, особистий номер, обмеження швидкості, захват швидкості, відстежуючий відеорежим.

У полі «місце розташування» можливо зазначити вулицю, місто, тощо. Використовуючи стилус та екранну клавіатуру користувач заповнює необхідну інформацію. Максимум 59 символів.

Отже, з наведеного вбачається, що користувач має можливість самостійно заповнювати на власний розсуд деяку інформацію, яка потім відображається на відеозаписах та фотографіях, що зроблені пристроєм ТruCAM.

Тобто, з проаналізованої вище судом апеляційної інстанції, фотографії, зробленої за допомогою приладу Trucam LTI 20/20 № ТС 000800, вбачається, що всю інформацію, окрім зафіксованої швидкості 105 км/год та дистанції з якої здійснено вимірювання 317,2 м, інспектор вводив власноруч, а саме дату, час, місце розташування та ліміт швидкості.

Проте, відповідно до Розділу 9 «TruCam Переглядач» Інструкції комп`ютерна програма TruCam розроблена фірмою ПП «Діректон» (Україна, Київ) при технічному сприянню виробника приладу TruCam LTI 20/20 і призначена для друку фотододатків.

Оператор приєднує прилад до персонального комп`ютеру відповідно до «Правил опломбування приладу TruCam LTI 20/20», переглядає і роздруковує накопичені приладом файли у вигляді фотододатків.

Файли, що накопичуються приладом мають унікальні імена, які не повторюються.

Програма автоматично друкує на фотододатку наступні дані: швидкість ТЗ, дата вимірювання, час вимірювання, широта місця вимірювання, довгота місця вимірювання, серійний номер приладу, унікальне ім`я файлу. Вказані дані є критичними.

Ім`я оператора, код оператора, вулиця місця вимірювання, код вулиці, дата калібрування, версія мікропрограми приладу є не критичними даними.

Разом з цим, надана відповідачем фотографія на підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП не містить двох обов`язкових (критичних) даних, а саме довгота і широта місця вимірювання.

Колегія суддів зазначає, що саме ці показники можуть достеменно підтвердити, що позивач їхала з перевищенням допустимої швидкості саме в межах населеного пункту с. Циганське Полтавської області, Полтавського району, як про це зазначає другий відповідач.

Проте, виходячи з того, що вказані відомості відсутні на фотододатку та на диску з відеозаписом, а відповідачем не додано до матеріалів справи інших доказів, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, також при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, працівником поліції не дотримано вимог закону, а саме ст.ст. 245, 247, 280 КУпАП, неповно і невсебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а тому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності вірно визнана судом першої інстанції протиправною та скасована.

Згідно з пункту 1 частини 1 сттатті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що внаслідок того, що замір швидкості проводився працівником поліції, який тримав технічний прилад TruCam TC 000800 в руках, вібрація вказаного приладу могла дати більшу похибку, ніж це передбачено свідоцтвом про повірку, оскільки з огляду на те, що лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 віднесено до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто вказаний прилад конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач також може бути встановлений на триногу. Зазначене підтверджується листом Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року №22-38/49.

Також суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність засвідчення відповідачем копії відеозапису електронним цифровим підписом, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 10.09.2020 у справі №751/6069/19 Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного кримінального суду зазначив, що "відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучений слідчим до матеріалів провадження в якості речового доказу DVD-R диск з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді у виді файлів.

Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу».

Колегія суддів, вважає цей висновок застосовним і до справи, що розглядається. З огляду на це, слід дійти висновку, що відповідач надав суду оригінал електронного доказу, а тому не повинен був засвідчувати його відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.11.2021 по справі № 0540/7665/18-а.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

З огляду на викладені вище висновки, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13.12.2021 по справі № 545/1966/21 слід змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 272, 286, 308, 310, 316, 317, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі № 545/1966/21 - змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова