Справа № 380/14409/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 серпня 2022 року

м. Київ

справа №380/14409/21

адміністративне провадження № К/990/19382/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання дії та бездіяльності протиправними,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - ГУ НП в Одеській області), в якому просив: стягнути з Львівської митниці ДФС на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 27 листопада 2020 року по 01 березня 2021 року, включно у розмірі 21681,92 грн, без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року позов задоволено. Стягнуто з Львівської митниці ДФС середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 27 листопада 2020 року по 01 березня 2021 року включно у розмірі 21681,92 грн, без урахування податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 908,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року скасовано рішення суду першої інстанції. Стягнуто з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з за період з 27 листопада 2020 року по 01 березня 2021 року включно у розмірі 7453,16 грн, без урахування податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь позивача судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 454,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

14 червня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кузнєцов А.І. засобами електронного зв`язку подав касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права. Заявник просить переглянути і скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Предметом спору у цій справі є стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" (яка була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 послався на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має значний суспільний інтерес.

Верховний Суд відхиляє такі аргументи, оскільки заявник не зазначає новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, а мотиви скарги зводяться до часткового опису обставин справи, з наведенням прикладів справ, розглянутих Верховним Судом з приводу належного виконання судових рішень, без належної аргументації як ці висновки впливають на вирішення цього спору. Так, зміст касаційної скарги свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично скаржиться на невиплату йому заробітної плати у певний період після поновлення на посаді, що у цій справі не було предметом спору і це питання судами у цій справі не вирішувалося.

Суд також не бере до уваги доводи заявника щодо винятковості цієї справи, оскільки наявність «суспільного інтересу» як обставина, яка може слугувати підставою для відкриття касаційного провадження, оцінюється за кількісними та якісними критеріями як-от: суспільна значущість, тобто вплив на права не окремої людини, а спільноти індивідуумів, які можуть стверджувати, що мають охоронюваний законом інтерес щодо предмета спору (кількісний критерій); інтенсивність втручання в сферу реалізації законного інтересу, тобто встановлення певних обтяжень для групи осіб майнового чи немайнового характеру, пов`язаних із предметом позову, та, переважно, але не винятково, триваючий характер дії таких обтяжень або обмежень у реалізації прав щодо певного суспільного блага (якісний критерій). Водночас аналіз мотивів касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не свідчить про наявність підстав для відкриття провадження у справі за підпунктом «в» частини п`ятої статті 328КАС України, так як заявником не наведено вмотивованих аргументів, що дозволили стверджувати, що справа становить значний суспільний інтерес, а лише послався на іншу позицію Верховного Суду, не конкретизувавши у чому вона полягає та без зазначення справ, в яких вона висловлена.

Верховний Суд зазначає, що вирішуючи такі спори суди, виходять із обставин, установлених у кожному конкретному випадку, тому такі правовідносини характеризуються індивідуальними ознаками. Лише посилання на загальні висновки Верховного Суду у подібних спорах, без зазначення конкретної норми, що неправильно застосовано судами саме у цій справі, без урахування індивідуальних ознак саме цього спору, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви зводяться до переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами, що виключає можливість перегляду судових рішень з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Верховним Судом, зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про визнання дії та бездіяльності протиправними відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

Н.В. Шевцова