Справа № 480/1385/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2022-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2022 року Суми Справа № 480/1385/22
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Сидорук А.І., за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.
За участю представників сторін:
від позивача - ОСОБА_1 , адвокат Рязанець А.А. (в режимі відеоконференції);
від відповідача - не прибув.
Суть спору, позиція сторін.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернулась до відповідача із запитом про надання публічної інформації, в якому просила відповідача надати належним чином завірену копію договору оренди земельної ділянки комунальної власності. Відповідач на запит повідомив, що інформація про фізичну особу орендаря, зазначена в договорі, є персональними даними, а тому не може надаватись іншим фізичним особам. Тому відповідач позивачу запитувану інформацію не надав. Тому позивач звернулась до суду з даним позовом.
Відповідач про відкриття провадження повідомлений належним чином. Відповідачу неодноразово надавалась можливість подати відзив на позовну заяву, з`явитись до суду в підготовчі засідання, проте відповідач таким правом не скористався. Тому суд, на підставі норми ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Процесуальні дії, які вчинялись судом.
01.02.2022 судом постановлену ухвалу про відкриття провадження, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Крім того, було задоволено клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.
18.02.2022 судом було постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.
21.02.2022 судом постановлено ухвалу про відмову у виправленні описки за заявою позивача. 22.02.2022 судом постановлено ухвалу про виправлення описки за ініціативою суду.
Судом продовжувався строк підготовчого провадження на 30 днів та 23.06.2022 судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляд по суті.
Також, 21.06.2022 позивачем була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача компенсацію за відрив від звичайних занять. Суд прийняв вказану заяву до розгляду. В той же час, суд зазначає, що вказана вимога розцінюється судом як заява про стягнення витрат на правничу допомогу.
12.07.2022 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки представник відповідача Кравчук К.П. знаходиться на навчальних зборах, відповідно до розпорядженя міського голови № 95 К від 28.06.2022.
Позивач та представник позивача усно зазначили, що наполягають на розгляді справи в даному судовому засіданні.
Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку, в тому числі, у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якщо він повідомлений про причини неявки, які судом визнано поважними.
Суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи у даному випадку є правом суду, а не обов`язком. Відповідач стверджує, що його представник не має можливості брати участі у справі. Однак відповідачем не доведено, що у відповідача у штаті відсутні інші особи, які можуть бути представниками у судах. Крім того, відповідач мав право брати участьу справі шляхом залучення як інших уповноважених представників відповідача так і сторонніх осіб (адвокатів). Також, відповідачем не надано обгрунтувань, що спір не може бути вирішений без представника відповідача.
Отже, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача є неправомірним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а справа підлягає розгляду по суті в даному судовому засіданні.
До початку судових дебатів представником позивача була зроблена заява, що докази судових витрат будуть подані після ухвалення рішення по справі.
В судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частина рішення по справі. Суд роз`яснив сторонам, що питання про судові витрати буде розглянуто судом після ухвалення рішення по справі, відповідно до ст. 143 КАС України.
Фактичні встановлені обставини. Мотиви та висновки суду.
Право на отримання вказаної інформації фактично мотивується тим, що, по-перше, договір оренди стосується земель комунальної власності, а, по-друге, позивач є власиком суміжної земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а інформація потрібна для можливості захисту прав своїх прав.
05.08.2021 відповідач надав відповідь на запит, якою фактично відмовив у наданні копії договору, з підстави наявності у ньому персональних даних фізичної особи (орендаря). Факт укладення договору відповідачем не спростовується (а.с. 7).
На переконання позивача, відповідач протиправно відмовив у наданні позивачу публічної інформації, чим порушив право на отримання інформації та завдав позивачу моральних страждань, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.
Отже, основне питання у даному спорі є те, чи правомірно діяв відповідач відмовляючи в наданні публічної інформації на запит позивача. Відповідаючи на вказане питання, суд зазначає, що відповідач діяв неправомірно.
Щодо вимог про надання інформації.
Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Для впорядкування інформаційних відносин було прийнято ряд законів, в тому числі, Закон України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI.
Як вже зазначалось, позивач звернулась до відповідача із запитом про надання публічної інформації, в якому просила надати належним чином засвідчену копію договору оренди земельної ділянки комунальної власності. Відповідач, відмовляючи в наданні інформації на запит, вказав те, що договір оренди містить інформацію про фізичну особу орендаря (персональні дані), що є конфіденційною інформацією і не може надаватись іншим особам.
Частиною 5 ст. 6 Закону№ 2939-VI встановлено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження, в тому числі, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі, до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.
Абзацом другим ч. 3 ст. 5 Закону України "Про захист персональних даних" зокрема встановлено, що не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою комунального майна, крім випадків передбачених ст. 6 Закону № 2939-VI.
Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону № 2939-VI обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Згідно з частиною першою ст. 11 Закону України "Про інформацію" № 2657-XII інформацію про фізичну особу (персональні дані) становлять відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, за якими вона ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Суд дійшов висновку, що інформація про розпорядження комунальним майном - земельною ділянкою, у тому числі, копії відповідних документів, умови отримання такого майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали це майно не підлягає обмеженню в наданні за запитами на публічну інформацію. Крім того, відповідач є розпорядником вказаної інформації, інформація є зафіксованою. При цьому, якщо у такому договорі містяться персональні дані, то при наданні копії договору зазначена інформація підлягає вилученню у спосіб, що унеможливлює її з`ясування. Всі вказані вище обставини повинен був встановити відповідач, однак ним це зроблено не було.
Є обгрунтованими і доводи позивача щодо нероз`яснення у відповіді відповідача права на оскарження відмови у задоволенні запиту на інформацію та не зазначення по батькові підписанта даної відповіді, оскільки вказане не відповідає вимогам, встановленим ч. 4 ст. 22 Закону № 2939-VI.
В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав людини.
Згідно з ч. 2 с. 5 КАС України захист порушених прав особи, яка звернулась до суду, може здійснюватись судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав особи.
Тому суд виходить за межі позовних вимог і частково задовольняє позовні вимоги позивача, а саме визнає протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду запиту позивача та зобов`язує відповідача повторно розглянути запит про надання публічної інформації та надати запитувану інформацію, з урахуванням висновків суду. На переконання суду, саме такий спосіб захисту порушеного права буде найбільш ефективним для захисту порушених прав позивача та відновить їх. В той же час, суд відмовляє в позові, в частині задоволення позовних вимог в редакції, зазначеній позивачем у п. 3, 4, 5 позовної заяви.
Щодо моральної шкоди.
В позовній заяві позивач зазначає, що протиправними діями відповідача, позивачу завдано моральних страждань. Просить суд встановити справедливий розмір спричиненої позивачу моральної шкоди - 3000 грн.
В судовому засіданні 23.06.2022 позивач надала усні пояснення суду і зазначила, що вона є інвалідом першої групи, була вимушена здійснювати певні зусилля для захисту своїх прав, звернутись до суду, змінити графік життя. Також, позивач зазначив, що в зв`язку з поведінкою відповідача вона сприймала вказані дії "близько до сердця", відчувала несправедливість, що негативно вплинуло на її самопочуття.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.
Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На переконання суду, враховуючи принцип верховенства права, адекватне відшкодування шкоди, зокрема моральної, є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Сама лише констатація у судовому рішення порушення прав позивача не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право просити про захист прав, зокрема, шляхом прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).
Суд звертає увагу, що моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.
Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Однак відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.
Суд встановив, що неправомірні дії відповідача мали місце та встановлена вина відповідача, між такими діями відповідача та моральною шкодою позивачу є причинно наслідковий зв`язок, оскільки вказаними неправомірними діями відповідача та намаганями позивачем відновити свої права протягом тривалого часу було завдано психологічних переживань.
При оцінці розміру моральної шкоди, судом враховано той факт, що позивач є особою літнього віку - 1952 року народження, що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.9). Позивач має інвалідність першої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК (а.с.10). Позивач правомірно звернулась до відповідача та мала правомірні очікування, в частині надання інформації. Суд неодноразово заслухував позивача, який з особливими переживаннями ставився до вказаного спору та часто звертав увагу на своє розчарування, відчуття несправедливості, погіршений стан здоров`я, що є цілком логічним.
Суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями завдав позивачу моральних страждань, які проявляються у її розчаруванні діяльністю органу місцевого самоврядування, психічних напруженнях та тривалих переживаннях, незручностях, які виникли у зв`язку з діями відповідача та необхідністю протягом тривалого часу - з серпня 2021 року, захищати свої права, в тому числі і в суді. Крім того, за час розгляду даної справи у суді, відповідач так і не виправив свої допущені порушення та жодним чином не спростував доводів позивача.
Враховуючи принципи розумності, співмірності та справедливості суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 3000 грн буде належною компенсацією позивачу за порушення її конституційного права на надання інформації. Тому вказана вимога підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області щодо неналежного розгляду поданого 28.07.2021 за вх. № 47/01-44 запиту ОСОБА_1 про надання публічної інформації.
3. Зобов`язати Виконавчий комітет Шосткинської міської ради Сумської області повторно розглянути поданий 28.07.2021 за вх. № 47/01-44 запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації та надати запитувану інформацію, з урахуванням висновків суду.
5. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду підписано суддею 08.08.2022, оскільки з 25.07.2022 суддя перебував на лікарняному.
Суддя А.І. Сидорук