Справа № 334/9853/21
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.08.2022
Справа № 334/9853/21
Провадження № 2-а/334/30/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого: судді Добрєва М.В.,

за участю: секретаря судового засідання Саламаха С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання незаконними дії суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання незаконними дії суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій просив суд постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу скасувати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2021 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін і призначено дату судового засідання на 20.01.2021 року.

20.01.2022 року належним чином повідомлений позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, відповідач направив до суду відзив на позовну заяву і клопотання про розгляд справи в їх відсутність.

22.03.2022 року сторони не з`явилися з невідомих суду причин, справа була перепризначена на 25.05.2021 року.

25.05.2022 року позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, справа була перепризначена на 23.06.2022 року.

23.06.2022 року належним чином повідомлений позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, справа була перепризначена на 28.07.2022 року.

28.07.2022 року належним чином повідомлений позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, справа була перепризначена на 04.08.2022 року.

04.08.2022 року належним чином повідомлений позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: - суди здійснюють правосуддя на основі Конституції законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст.ст.124 КАС України, які встановлюють порядок виклику сторін у судове засідання, судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу. 4. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. 5. Якщо фізична особа, яка бере участь у справі, діє через представника і суд не вважає її особисту участь обов`язковою, він може направити повістку лише представнику.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.124 КАС України якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності суд залишає його позов без розгляду

Виходячи з системного аналізу норм процесуального права, слід вважати, що повторною неявкою є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Таким чином, суд визнає, що позивач вшосте не з`явився до суду.

Разом із тим слід зазначити, що справа в провадженні Ленінського районного суду міста Запоріжжя перебуває з 20.12.2021 року, а така поведінка позивача, на думку суду не сприяє швидкому та ефективному розгляду справи, а навпаки перешкоджає її вирішенню.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.124 КАС України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явилися в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вищевказані норми процесуального права мають сприяти розглядові справ у розумні строки, оскільки неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи, а вирішення спору у такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, щокожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції(§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Водночас, згідно з п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України»,право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

На підставі вищевикладеного вбачається, що позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судових засідань, повторно не з`явився до судового засідання, не повідомивши суд про причини такої неявки, не надавши до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, будучи ініціатором цього судового провадження.

Судом враховується, що провадження в цій справі відкрито 20.12.2021 року, нез`явлення позивача до судових засідань робить неможливим проведення розгляду справи, що призводить до постійних їх відкладень, за наслідком чого призводить до порушення судом норм чинного законодавства України щодо розгляду справи в розумні строки.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.124 КАС України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з вимогами КАС України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд також зазначає, що Верховний Суд в постанові від 22.05.2019 року по справі №310/12817/13, також дійшов висновку, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Під час вирішення питання про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою, судом також враховується, що відповідно до п.4 ч.1 ст.124 КАС України, суд залишає позовну заяву без розгляду, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, позивач будучи ініціатором даного судового провадження, маючи інформацію про дату час та місце судового засідання, в судові засідання не з`являється.

Також дії суду не порушують права позивача, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, щоправо на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, залишення позову без розгляду не порушує право позивача на доступ до суду, а є способом вжиття дій направлених на усунення неналежних виконань позивачем своїх процесуальних обов`язків та певною мірою заходом суду для протидіяння здійсненим перепонам для руху справи створюваними недобросовісними учасниками справи, оскільки недієздатність суду протидіяти такім діям є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції, а також оскільки залишення позову без розгляду, не перешкоджає позивачеві для повторного звернення до суду з таким позовом, після усунення умов, що були підставою для залишення його заяви без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.4 ч.1 ст.124 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання незаконними дії суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду з цим позовом повторно.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Третього апеляційною адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодекс) адміністративного судочинства України.

Суддя: Добрєв М. В.