Справа № 160/24919/21
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
08 грудня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в непроведенні позивачу перерахунку довічного грошового утримання з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. згідно довідки ДСА№Б-с-1561 від 06.10.2021 р. та з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. згідно довідки ДСА№Б-с-1562 від 06.10.2021 р.;
- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за заявами позивача та довідками ДСА: з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. згідно довідки №Б-с-1561 від 06.10.2021 р. та з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. згідно довідки №Б-с-1562 від 06.10.2021р. без обмеження граничного розміру та виплатити заборгованість за цей період.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
Копію зазначеної ухвали направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача, яка вказана останньою в позовній заяві, та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана позивачем 30.12.2021. Тобто, строк для усунення недоліків до 04.01.2022.
06.01.2022 на виконання ухвали засобами поштового зв`язку до суду надійшов уточнений адміністративний позов з аналогічними позовними вимогами (направлений 04.01.2022).
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що Постановою Верховної Ради України від 20.04.2000 р. за №1656-111, пункту 15 ст. 85 частини 5 ст.126 Конституції України та ст. 15, 43 Закону України «Про статус суддів» ОСОБА_1 була звільнена з посади судді Павлоградського міського суду у зв`язку з виходом у відставку, наказ №111-к від 16.05.2000 р. Після звільнення позивачеві призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Позивач вказує, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 04 грудня 2018 р. №11-р/2018 щодо неконституційності окремих положень ч.3 ст.133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» в частині визначення розміру суддівської винагороди вона звернулася до відповідача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04 грудня 2018 р., надавши довідку ДСА№Б-с-1561 від 06.10.2021 р. про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018 р., проте відповідач в супереч положенням Закону України «Про державний бюджет на 2019 р.» та рішенню Конституційного Суду України від 04.12.2018 р. №11-р перерахунок щомісячного довічного грошового утримання зробив не в місяць виникнення права на перерахунок, а з наступного. Замість перерахунку з 04 грудня 2018 р. (дати ухвалення рішення Конституційним Судом України) провів його лише з 01 січня 2019 р.. та замість проведення перерахунку з 01 січня 2019 р. у зв`язку з збільшенням прожиткового мінімуму з 01.01.2019 р., провів його лише з 01 лютого 2019р. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не з дати виникнення такого права, а з наступного місяця, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; витребувано від сторін додаткові докази у справі та встановлено строк для їх подання.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
Копію ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви отримано представником відповідача 28.01.2022, про що свідчить наявна у матеріалах справи розпискою. Тобто, з урахуванням ч.6 ст.120 КАС України строк на подання відзиву до 14.02.2022.
17.02.2022 засобами поштового зв`язку від відповідача до суду надійшов відзив на позов з матеріалами пенсійної справи позивача.
У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позовні вимоги не визнало та просило суд відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що заява ОСОБА_1 від 29.10.2021 про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління ДСА в Дніпропетровській області № Б-с-1558-1562 за принципом екстериторіальності розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яким було прийнято рішення від 01.11.2021 про відмову позивачу в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.11.2021 позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало заяву ОСОБА_1 по суті та не приймало рішення про відмову в перерахунку.
Щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019, відповідач вказує, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом №1402, не працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, за зверненнями, що надходять після 18.02.2020, виникає згідно статті 142 Закону №1402 з 19 лютого 2020 року.
Розгляд даної адміністративної справи мав відбутись до 09.02.2022 року за правилами ст. 263 КАС України, про те на підставі ч.6 ст.120 КАС України у зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. у відпустці в період з 07.02.2022 по 21.02.2022, питання щодо можливості розгляду справи по суті вирішувалось судом в перший робочий день 22.02.2022.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2022:
- встановлено відповідачу 2 15-денний строк з дня отримання копії ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача;
Підготовче судове засідання, призначене на 21.03.2022, відкладено судом у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб на підставі указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який було продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з метою збереження життя та здоров`я учасників судового процесу та забезпечення процесуальних прав сторін до 27.04.2022 о 10:40 год.
27.04.2022 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. у період з 25.04.2022 по 27.05.2022 у відпустці адміністративну справу знято з розгляду та призначено підготовче судове засідання у справі на 31.05.2022 о 09:20 год.
06.05.2022 засобами поштового зв`язку від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача 1, яке надійшло 27.04.2022 через систему «Електронний суд».
Згідно з наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень копію ухвали від 22.02.2022, разом з копією адміністративного позову отримано відповідачем 2 25.04.2022 (тобто, строк на подання відзиву відповідачем 2 до 10.05.2022), а повістка про виклик на 31.05.2022 13.05.2022.
26.05.2022 засобами поштового зв`язку від позивач надійшла заява про розгляд справи без її участі.
31.05.2022 від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.
31.05.2022 в підготовче судове засідання учасники справи не з`явились про дату час та місце розгляду були повідомлені належним чином.
Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.181 КАС України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.
Частиною 1 статті 205 КАС України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За положеннями ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі наведених норм, суд вважає за необхідне провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи.
Суд зазначає, що станом на 10.05.2022 від відповідача 2 відзиву на позов не надходило.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
При цьому, суд враховує, що пунктом 3 Розділу VI КАС встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постанова КМУ від 17.02.2021 №104, від 21.04.2021 р. № 405, від 16.06.2021 р. № 611, від 11.08.2021 р. № 855, від 22.09.2021 р. №981, від 15.12.2021 р. № 1336, від 19.03.2022 № 318) з 19 грудня 2020 р. до 31 травня 2022 р. на території України встановлений карантин.
Проте, суд звертає увагу, що від відповідача станом на 31.05.2022 жодних повідомлень про неможливість подання відзиву на позов до суду, в тому числі з огляду на обмеження, впровадженими у зв`язку з карантином, надано не було. Будь-яких заяв клопотань до матеріалів справи від відповідача також не надходило, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для продовження відповідачем процесуального строку, встановленого судом для подання відзиву на позов та витребуваних документів.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та на підставі вищевказаних норм, суд ухвалив розглянути справу за наявними в ній доказами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 закрито підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 2 статті 193 КАС України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. До 19.02.2020 позивачем отримувалось щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2021, яке набрало законної сили 09.03.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.09.2020р. № 0400-0319-8/87885, що полягала у не проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області від 02.03.2020 року № Б-с 458;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління ДСА України в Дніпропетровській області від 02.03.2020 року № Б-с 458, починаючи з 19.02.2020 року з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вищевказаного судового рішення Павлоградським об`єднаним управлінням ПФУ з 19.02.2020 проведено перерахунок довічного грошового забезпечення судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди (рішення від 30.03.2021 №13).

29.10.2021 Позивач звернулась до Павлоградського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок про суддівську винагороду від 06.10.2021 №Б-с-1558, №Б-с-1559, №Б-с-1560, №Б-с-1561 та №Б-с-1562, виданими Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області.

Вказана заява позивача відповідно до Порядку №22-1 (в редакції Постанови №25-1) за принципом екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань на розгляд надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.11.2021 №13, позивачеві було відмовлено у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки від 06.10.2021 №Б-с-1559.

У вказаному рішенні зазначено, що «Згідно з положеннями пункту 25 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному вказаним Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Питання щодо перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці вирішується відповідно до норм частини четвертої статті 142 Закону № 1402 - у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 вищевикладені норми пункту 25 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки управління є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами та іншими нормативно-правовими актами тому не має можливості здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів ОСОБА_1 до визначення порядку перерахунку».

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в непроведенні позивачу перерахунку довічного грошового утримання з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. згідно довідки ДСА№Б-с-1561 від 06.10.2021 р. та з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. згідно довідки ДСА№Б-с-1562 від 06.10.2021 р., позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Крім цього, судом встановлено, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/2410/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач-2), які виражені у рішенні №13 від 01.11.2021 року щодо неврахування при обчисленні довічного грошового утримання судді у відставці довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Б-с-1559 та Б-с-1560 від 06.10.2021 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1) здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Б-с-1559 та Б-с-1560 від 06.10.2021 року, починаючи з 19.02.2020 року.

При цьому, суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наявність іншого судового спору щодо неправомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які виражені у рішенні №13 від 01.11.2021 року щодо неврахування при обчисленні довічного грошового утримання судді у відставці довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області Б-с-1559 та Б-с-1560 від 06.10.2021 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок на підставі зазначених довідок (адміністративна справі №160/2410/22), суд розглядає заявлений до розгляду спір в межах позовних вимог.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Пунктом 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486 (далі Положення №№28-2), Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої статті 126 та статті 130 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII).

Згідно зі статтею 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд зауважує, що Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 11.02.2020 у справі №200/3958/19-а, від 23.12.2020 у справі №240/8156/19, робив правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України затверджений Постановою Пенсійного фонду України 25.01.2008 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.03.2017 № 5-1) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891 (далі Порядок №3-1).

Пунктом 1 розділу І Порядку №3-1 визначено, що заява про призначення/перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі щомісячне довічне утримання) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку №3-1 заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання. Довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди, видається судом (його правонаступником) (Конституційним Судом України).

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді (пункту 3 розділу ІІ Порядку №3-1).

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

До заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди (пункт 2 розділу ІІІ Порядку №3-1).

Пунктом 1 розділу IV Порядку №3-1 встановлено, що заява про призначення/перерахунок щомісячного довічного утримання реєструється в електронному журналі звернень органу, що призначає щомісячне довічне утримання. Заява про перерахунок щомісячного довічного утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів. Приймання, розгляд та опрацювання заяви та документів, необхідних для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання, органами, що призначають щомісячне довічне утримання, здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).

Відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку.

Орган, що призначає щомісячне довічне утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про призначення щомісячного довічного утримання із зазначенням його розміру або про відмову в призначенні щомісячного довічного утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4 розділу IV Порядку №3-1).

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 29.10.2021 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок про суддівську винагороду від 06.10.2021 №Б-с-1558, №Б-с-1559, №Б-с-1560, №Б-с-1561 та №Б-с-1562, виданими Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, яка за принципом екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань надійшла на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

За результатами розгляду зазначеної заяви рішенням відділу перерахунків пенсій №3 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 01.11.2021 №13, позивачеві було відмовлено у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки від 06.10.2021 №Б-с-1559. При цьому, надання праву ОСОБА_1 на перерахунок на підставі інших доданих до заяви від 29.10.2021 довідок вказане рішення не містить.

Тобто, матеріали справи взагалі не містять доказів розгляду пенсійним органом заяви позивача від 29.10.2021 в частині здійснення перерахунку на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області від 06.10.2021 №Б-с-1561 та №Б-с-1562.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області в порушення вимог Порядку №3-1 не було прийнято рішення про перерахунок або відмову в перерахунку пенсії позивача на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області від 06.10.2021 №Б-с-1561 та №Б-с-1562.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в непроведенні позивачу перерахунку довічного грошового утримання з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. згідно довідки ДСА№Б-с-1561 від 06.10.2021 р. та з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. згідно довідки ДСА №Б-с-1562 від 06.10.2021 р., а саме: про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неприйняття рішення відповідно до заяви ОСОБА_1 від 29.10.2021 щодо перерахунку пенсії позивача на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області від 06.10.2021 №Б-с-1561 та №Б-с-1562.

Оскільки відповідачем протиправно не було прийнято рішення про перерахунок або відмову в перерахунку пенсії пенсії позивача на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області від 06.10.2021 №Б-с-1561 та №Б-с-1562, тобто допущено бездіяльність в частині розгляду зави стосовно перерахунку пенсії за вказаними довідками, а тому порушені позивачем права підлягають відновленню судом.

При цьому, суд враховує. що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховує положення «Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень», прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Фактично, необхідною передумовою застосування частини 2 статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України» (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та враховує положення «Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень», прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

При цьому, суд враховує, що дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Разом із цим, суд зазначає, що не наділений відповідними повноваженнями щодо прийняття відповідного рішення за заявою особи про перерахунок щомісячного грошового забезпечення судді у відставці, оскільки це є дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.

Отже, з метою повного та всебічного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 в частині питання щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області від 06.10.2021 №Б-с-1561 та №Б-с-1562.

Стосовно ж позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за заявами позивача та довідками ДСА: з 04.12.2018 р. по 31.12.2018 р. згідно довідки №Б-с-1561 від 06.10.2021 р. та з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. згідно довідки №Б-с-1562 від 06.10.2021р. без обмеження граничного розміру та виплатити заборгованість за цей період, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що територіальним органом Пенсійного фонду України взагалі не було прийнято рішення про перерахунок або відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області від 06.10.2021 №Б-с-1561 та №Б-с-1562.

Тобто, спору про відсутність права позивач на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вказаних довідок між сторонами взагалі не існувало. Відповідно, й питання щодо виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідному відсоткового розміру є похідним і повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Таким чином, оскільки відповідач 2 ще не ухвалював рішення щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області від 06.10.2021 №Б-с-1561 та №Б-с-1562, то відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити, як передчасних.

Що ж стосується вимоги позивача допустити постанову до негайного виконання у порядку статті 371 КАС України, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів вищенаведеної правової норми процесуального закону, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 1 частини 1 статті 371 КАС України)

Згідно з положеннями пункту 1 частини 2 цієї ж статті суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Оскільки позивач не ставив вимог про стягнення суми боргу з виплати йому пенсії і таке судове рішення у даному конкретному випадку не ухвалюється судом за наслідком розгляду цієї справи, суд прийшла до висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для допуску цієї постанови до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Наведена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верхового Суду від 09.06.2021 у справі № 812/80/18.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Таким чином, судовий збір у розмірі 992,40 грн., сплачений позивачем при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції від 06.12.2021 №18, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 496,20 грн.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ), відповідача 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неприйняття рішення відповідно до заяви ОСОБА_1 від 29.10.2021 щодо перерахунку пенсії позивача на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області від 06.10.2021 №Б-с-1561 та №Б-с-1562.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 в частині питання щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області від 06.10.2021 №Б-с-1561 та №Б-с-1562.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривні 30 копійок).

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Юхно