Справа № 480/27/21
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2022-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2022 року Справа № 480/27/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,
представника позивача - Іванченко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/27/21 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
У січні 2021 року позивач Головне управління ДПС у Сумській області звернувся до суду з позовом, який його представник підтримав та уточнив в ході розгляду справи, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 є платником податків,
Нарахування орендної плати з фізичних осіб Шевченку В.1. здійснювалося на підставі інформації отриманої від Конотопської міської ради. У листі Конотопської міської Ради Сумської області від 19.05.2021 р. №0724/1309 зазначено, що 19.06.2017 р. з ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди на земельну ділянку площею 0,3423 га по АДРЕСА_1 . Даний договір оренди було укладено на три роки до 19.06.2020 р., тобто термін дії договору оренди закінчився.
Додаткова угода до вказаного договору оренди землі стосовно продовження терміну його дії не укладався. З питання дострокового припинення договору оренди землі від 19.06.2017 р. ФОП ОСОБА_1 до міської ради не звертався, договір оренди припинено по закінченню терміну його дії. Крім того, рішення міської ради від 17.09.2018 (27 сесія 7 скликання) «Про надання дозволів на розроблення землевпорядної документації» ФОП ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Згідно ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
За таких обставин податковий орган просить стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати за земельну ділянку у розмірі 163 968,86 грн.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення вимог заперечив, зазначивши, що дійсно мав у користуванні земельну ділянку площею 0,3423 га з розміщеними на ній незавершеного будівництва об`єктами нерухомості, що належали йому на праві власності, а також іншими об`єктами інфраструктури інженерними мережами, розташовану у по АДРЕСА_1 .
05.09.2017 позивач подарував об`єкт незавершеного будівництва, що був розташований на земельній ділянці.
05.11.2018 був проведений поділ земельної ділянки, 18 лютого 2019 року позивач продав нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,3115 га, відповідно з цього часу право користування земельною ділянкою перейшло до нових власників, а тому обов`язок сплачувати орендну плату для позивача припинився.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, подавав клопотання про розгляд справи без його участі.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що в задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.
05.09.2017 позивач подарував розташований на земельній ділянці об`єкт незавершеного будівництва, площею 73,9 кв.м ( а.с.132).
Вся зазначена інформація внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотрек, Єдиног реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ( а.с.98-101).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 cm. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до п.п. 14.1.136 п. 14.1 cm. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Статтею 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який закріплений у загальному вигляді в законі, та знаходить свій вияв у положеннях статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України.
Так, відповідно до цих статтей, до особи, яка набула право власності, на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення.
Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.
Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.
Виходячи з цього, суд вважає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.
У п. 287.6 ст. 287 ПК України вказано, що при переході права власності на будівлю, споруду (їхню частину) податок за земельні ділянки, на яких стоять такі будівлі, споруди (їхні частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Отже, платниками земельного податку є не лише власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та постійних землекористувачів, а й особи, котрі набули право власності на нерухоме майно, розта шоване, зокрема, на орендованій іншою особою земельній ділянці.
Право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 ЗК України) . Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пп. 288.1
ст. 288 ПК України) . Відповідно, якщо дія договору оренди земельної ділянки буде припинена, підстави для нарахування орендної плати за земельну ділянку для попереднього власника об`єкта нерухомого майна не буде. Однак у п. 287.1 ст. 287 ПК України вказано, що в разі припинення права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у користуванні в поточному році .
Зважаючи на це, для правильності визначення строку сплати орендної плати значення має не момент припинення договору оренди земельної ділянки, а момент фактичного припинення використання земельної ділянки. Саме тому попередній власник об`єкта нерухомого майна, розта шованого на орендованій ним земельній ділянці, зобов`язаний сплачувати орендну плату за земельну ділянку до фактичного припинення користування нею.
З огляду на викладене та, зважаючи на встановлені судом обставини, суд вважає, що саме з моменту переходу права власності на об`єкти нерухомості, що розташовані на земельній діялнці, у відповідача відсутній обов`язок по сплаті орендної плати за відповідну земельну ділянку.
Крім того, як вже встановлено судом, земельна ділянка, за користування якої податковим органом розрахована заборгованість по орендній платі, зазнала поділу та припинила своє існування 05.11.2019. Проте ця обставина контролюючим органом під час визначення заборгованості органом не з`ясована і не врахована. При цьому посилання позивача на ту обставину, що будь-якої інформації з цього приводу від орану місцевого самоврядування не надходила, на думку суду, не заслуговує на увагу, оскільки невиконання суб`єктами владних повноважень своїх функцій та обов`язків, не може бути підставою для юридичної відповідальності фізичної особи, правочини якої зареєстровані у відповідних Державних реєстрах.
Таким чином, на підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 12 липня 2022 року.

Суддя Л.М. Опімах