Справа № 200/6515/21
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 серпня 2022 року

м. Київ

справа №200/6515/21

адміністративне провадження №К/990/20137/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Данилевич Н.А., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №200/6515/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач 1), Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не розгляду заяви від 15 березня 2021 року про призначення на посаду заступника начальника ГУ ДПС у Донецькій області в порядку переведення, як відокремленого підрозділу ДПС та зобов`язати Державну податкову службу України розглянути заяву від 15 березня 2021 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної податкової служби України Олексія Любченко від 19 лютого 2021 року №378-о "Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Донецькій області у зв`язку з ліквідацією Головного управління ДПС у Донецькій області, з припиненням державної служби";

- визнати протиправним та скасувати наказ голови комісії з ліквідації Головного управління ДПС у Донецькій області ДПС України Світлани Лунькової від 13 травня 2021 року №75-о про визначення дати звільнення позивача 13 травня 2021 року з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Донецькій області;

- поновити позивача на посаді рівнозначній заступника начальника Головного управління ДПС у Донецькій області в ГУ ДПС у Донецькій області, який є територіальним органом утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України з 14 травня 2021 року;

- стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області ДПС України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 14 травня 2021 року по день постановлення судового рішення;

- звернути до негайного виконання судове рішення у цій справі в частині поновлення на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

15 вересня 2021 ро рішенням Донецького окружного адміністративного суду у задоволенні позовних вимог відмовлено.

25 січня 2022 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не розгляду заяви позивача від 15 березня 2021 року про призначення на посаду заступника начальника ГУ ДПС у Донецькій області в порядку переведення, як відокремленого підрозділу ДПС та зобов`язано Державну податкову службу України розглянути заяву від 15 березня 2021 року.

Визнано протиправним та скасовано наказ голови Державної податкової служби України Олексія Любченко від 19 лютого 2021 року №378-о "Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Донецькій області у зв`язку з ліквідацією Головного управління ДПС у Донецькій області, з припиненням державної служби".

Визнано протиправним та скасовано наказ голови комісії з ліквідації Головного управління ДПС у Донецькій області ДПС України Світлани Лунькової від 13 травня 2021 року №75-о про визначення дати звільнення позивача 13 травня 2021 року з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Донецькій області. Поновлено позивача на посаді заступника начальника Головного управління ДПС у Донецькій області з 14 травня 2021 року.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Донецькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 травня 2021 року по 25 січня 2022 року в сумі 143 767 гривень 36 коп., з яких відраховано податки та обов`язкові платежі.

На вказану постанову суду апеляційної інстанції Державною податковою службою України подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 01 серпня 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З матеріалів касаційної скарги установлено, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 25 січня 2022 року у відкритому судовому засіданні за участі сторін, повний текст складений 25 січня 2022 року, а касаційну скаргу у цій справі подано до суду лише 01 серпня 2022 року, тобто без дотримання встановлених процесуальним законом строків її подання.

Судом установлено, що 31 травня 2022 року, 13 липня 2022 року до Верховного Суду від Державної податкової служби України надходили касаційні скарги на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №200/6515/21.

Проте, 06 червня 2022 року, від 28 липня 2022 року ухвалами Верховного Суду зазначені касаційні скарги були повернуті особі яка її подала, оскільки заявником касаційної скарги не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції.

Втретє з касаційною скаргою на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №200/6515/21 Державна податкова служба України звернулась 01 серпня 2022 року, тобто через більш ніж шість місяців після винесення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Разом з якою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, обґрунтоване тим, що запровадження воєнного стану є безумовною підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, а також попередньо подані касаційні скарги були повернуті із визначенням того, що її повернення не перешкоджає повторному зверненню до суду касаційної інстанції. Враховуючи викладене, вважає причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та просить поновити такий строк.

Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження і обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередні касаційні скарги, безпосередньо пов`язані саме з діями заявника щодо належного оформлення касаційної скарги протягом тривалого періоду.

Крім того, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Тому, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання касаційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

Водночас, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, скаржник обмежився лише загальними посиланнями на запровадження воєнного стану на території України та цитуванням відповідних норм законодавства. Проте не конкретизував як такі обставини безпосередньо вплинули на роботу працівників Державної податкової служби України та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження цього.

Крім того, за інформацією Автоматизованої системи документообігу суду з березня 2022 року Державною податковою службою України було подано 220 касаційних скарг в інших справах, тому лише посилання на запровадження воєнного стану, за відсутності належних та допустимих доказів, не є поважними підставами для поновлення пропущеного процесуального строку.

У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Проте відповідачем в клопотанні про поновлення строку не наведено підстав, підтверджених відповідними доказами щодо неможливості звернутись з касаційною скаргою у цій справі у більш стислий строк ніж 6 місяців з моменту винесення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції або про необхідність саме такого строку для підготовки касаційної скарги оформленої, відповідно до вимог КАС України.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Також Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення відповідачем необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження є неповажними.

Отже, відповідач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже відповідачу необхідно довести наявність об`єктивних перешкод, які не дозволили подати касаційну скаргу в строк, передбачений статтею 329 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням відповідачу строку для усунення її недоліків шляхом вказати інші (поважні) причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись статтями 3, 169, 328, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску Державною податковою службою України строку на касаційне оскарження постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №200/6515/21.

Касаційну скаргу Державної податкової служби України на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у справі №200/6515/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії- залишити без руху.

Надати заявнику касаційної скарги строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді Н.А. Данилевич

В.Е. Мацедонська