Справа № 500/1449/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1449/22

02 серпня 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Паряк Тетяни Дмитрівни

представника позивача Свірський Т.В.

представника відповідача Кущик А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВЕ-1" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №1, №1, №1, №1 від 15.09.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮВЕ-1" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №1, №1, №1, №1 від 15.09.2021 року.

11 березня 2022 року ухвалою суду було залишено без руху позовну заяву та надано час для усунення недоліків, шляхом подання до Тернопільського окружного адміністративного суду оригіналу відповідного документу про сплату судового збору у визначеному законом розмірі 9221,44 грн. або докази звільнення від сплати судового збору.

01 квітня 2022 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, а саме долучено до матеріалів справи оригінал квитанції № 93961804 від 01.04.2022 року на суму 4962,00 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 19.04.2022. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові.

Ухвалою суду від 03.05.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) задоволено клопотання про виклик свідків та оголошено перерву до 23.05.2022 о 11:30 год.

Ухвалою суду від 23.05.2022 відкладено розгляд справи на 06.06.2022 о 10:30 год.

06.06.2022 в судовому засіданні було допитано двох свідків ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та встановлено, що позивачем повністю не сплачено судовий збір. Позовну заяву залишено без руху до 15.06.2022 о 10:00 год.

На виконання ухвали суду від 06.06.2022 позивач 16 червня 2022 року подав клопотання про відкликання позовної заяви в частині позовних вимог: про визнання протиправними та скасувати податкових повідомлень-рішень №1, №1 від 15.09.2021 року.

Ухвалою суду від 15.06.2022, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) оголошено перерву до 20.07.2022 о 10:45 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

Ухвалою суду від 20.07.2022 знову відкладено розгляд справи на 02.08.2022 о 10:45 год.

Ухвалою суду від 02.08.2022 залишено без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасувати податкових повідомлень-рішень №1 на суму 1020,00 грн., №1 на суму 50 грн. від 15.09.2021.

В судовому засіданні 02.08.2022 представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, з мотивів викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила в його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що податковими повідомленнями - рішеннями від 15.09.2021 року № 1, № 1, № 1, № 1, прийнятими ГУ ДПС у Тернопільській області, якими на підставі акту перевірки від 29.07.2021 року № 3470/19-00-09-01/ НОМЕР_1 визначено суму фінансових санкцій ТОВ «ЮВЕ-1» ().

За результатами розгляду скарги ТОВ «ЮВЕ-1», поданою позивачем в порядку адміністративного оскарження, рішенням Державної податкової служби України від 03.02.2022р. оскаржувані податкові повідомлення - рішення залишені без змін. Рішення Державної податкової служби від 03.02.2022р. отримано ТОВ «ЮВЕ- 1» 08 лютого 2022 року, що підтверджується відповідною роздруківкою із офіційного веб - порталу «Укрпошта» про відстеження поштових відправлень (посилання-https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) та поштовим конвертом, в якому надіслано рішення.

Не погодившись із змістом податкових повідомлень - рішень, позивач вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями (надалі в тексті цього відзиву - «Податковий кодекс України», «Кодекс», «ПК України») регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Кодексу фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 Кодексу.

Згідно із пунктом 80.1 статті 80 Кодексу, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Кодексу фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Відповідно до підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Кодексу фактична перевірка може проводитися у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 81.1 статті 81 Кодексу передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряєтеся) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дача початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюю чого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/ або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

На підставі наказу від 27.07.2021 №1056-п та направлень на перевірку від 27.07.2021 №2293/09-01 - №2294/09-01 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку ТОВ «ЮВЕ-1», за результатами якої складено акт від 29.07.2021 №340/19-00-09-01/43949590. №6)

Направлення та наказ на перевірку отримано інженером-енергетиком ОСОБА_2 , про що свідчить його підпис.

Від підписання та отримання акту від 29.07.2021 №3470/ 9-00-09-01/43949590 ОСОБА_2 відмовився, про що складено:

акт відмови від підпису акту фактичної перевірки від 29.07.2021 року №104/19-00-09- 01/ НОМЕР_1 ;

акт відмови від отримання примірника акту фактичної перевірки від 29.07.2021 року №105/19- 0009-01/43949590. ОСОБА_2 від дачі пояснень відмовився.

Відтак актом перевірки встановлено:

- факт реалізації пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), а саме: 28.07.2021 на АЗС за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481);

- здійснено реалізацію дизельного пального на суму 500 грн. по ціні 24,45 гри. за літр пального в кількості 20,4 літри, без видачі фіскального чеку, чим порушено п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.95 зі змінами та доповненнями, (далі - Закон № 265);

- не ведення у порядку передбаченому законодавством, обігу товарних запасів за місцем їх реалізації. Здійснено продаж товарів на суму 56 846,25 грн. в кількості 2 325 літрів дизельного пального (перелік товару наведено у відомості, яка додається без пітверджуючих документів щодо походження товару), чим порушено п. 12 ст. 3 Закону № 265;

- не надання посадовим особам контролюючого органу у повному обсязі всіх документів, що належать та пов`язані з предметом перевірки, які підтверджують обіг та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу, чим порушено п.85.2 ст. 85 ПК України.

За результатами розгляду акта перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області прийняті ППР від 15.09.2021;

- № про застосування штрафної санкції, відповідно до ст. 15 Закону № 481, у розмірі 500 000 грн.;

- № 1 про застосування штрафної санкції відповідно до п. 1, п. 2 ст. 3 Закону № 265, у розмірі 50 грн. (10% х 500 грн.);

- № 1 про застосування штрафної санкції відповідно до п.12 ст. 3 Закону № 265, у розмірі 113 692,5 грн. (2 х 56 846,25 грн.);

- № 1 про застосування штрафної санкції відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України, у розмірі 1 020 грн.

Дані ППР вручено платнику 17.09.2021.

Підпунктом 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовині і, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 21 5. 3 .4 пункту 215 .3 статті 2 / 5 Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Кодексу реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу. міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VІ Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на мишій території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного:

до акцизного складу:

до акцизного складу пересувного:

для власного споживання чи промислової переробки;

будь-яким іншим особам.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції.

Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і глодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ч.І ст.16 Закону України №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - №481/95-ВР) контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до ст. 15 Закону №481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років. Ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним видається за заявою суб`єкта господарювання, а видача або рішення про відмову у її видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні палату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Відповідно до абзацу першого преамбули Закону № 481 - цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної горючим спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікований плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до ст. 17 Закону № 481 передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пальною, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону, - 500 000 гривень.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону № 265 суб`єкт господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Відповідно до ст. 20 Закону № 265 до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В позовній заяві ТОВ «ЮВЕ-1» зазначено, щодо недоведеності фактуреалізації пального та не встановлення уповноваженої особи ТОВ "ЮВЕ-1", яка за твердженням посадових осіб ГУ ДПС у Тернопільській області здійснила реалізацію пального. Проте, особа, що здійснила реалізацію пального безпосередньо на місці, а саме, ОСОБА_2 в поясненні від 28.07.2021 року зазначив посаду інженера-енергетика ТОВ «ЮВЕ-1». Факт реалізації (наливу у паливний бак) дизельного пального підтверджується фотофіксацією, яка додається до матеріалів справи.

Щодо відповідальності осіб за встановлені порушення:

Об`єктом податкового правопорушення є суспільні праве відносини, що виникають з приводу сплата податків, інших обов`язкових платежів до бюджету та державних цільових позабюджетних фондів.

У сфері податкового права такими відносинами є відносини, які регулюють установлений порядок реалізації податкового обов`язку платником податку, порядок обчислення, сплата, стягнення податків, податкової звітності і податкового контролю. Фактично об`єктом податкового правопорушення є фінансові інтереси держави, що охоплюють процес формування (мобілізації доходів) централізованих фондів коштів.

Суб`єкти податкового правопорушення. Згідно з роз`ясненням президії Вищого арбітражного суду України відповідальність, установлена податковим законодавством, застосовується лише до платників податків, які мають об`єкт оподаткування і зобов`язані у зв`язку з цим сплачувати відповідний податок, тобто відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплата податку та інших обов`язкових платежів і додержання законодавства про оподаткування покладається на платників податків та інших обов`язкових платежів.

Коли обов`язки зі сплата покладаються на підприємство, що виплачує дохід (при перерахуванні податку з доходів громадян), суб`єктом відповідальності (за неправильний розрахунок, утримання податку, несвоєчасне перерахування його до бюджету) є саме підприємство.

Тому вчасно не отримані або не перераховані до бюджету суми податків, які підлягають утриманню з джерела виплата при оподаткуванні громадян, стягуються податковими органами з підприємств, що виплачують дохід фізичним особам, у безспірному порядку з накладанням штрафу.

Не виконання належним чином податкового обов`язку суб`єктом, на який покладено податковий обов`язок є достатньою підставою для застосування фінансової відповідальності.

Суб`єктами фінансової відповідальності (особами, які притягаються до цього виду відповідальності) за податкові правопорушення є платники податків-фізичні особи (резидента і нерезиденти України), юридичні особи (резидента і нерезидента України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами і на яких покладено обов`язок із сплата податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Суб`єктами адміністративної відповідальності (особами, які можуть притягатися до цього виду відповідальності) за податкові правопорушення є громадяни та посадові особи. Це, наприклад, керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій, на яких покладений обов`язок дотримання встановленого законом порядку ведення податкового обліку (ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, далі КуАП). Громадяни несуть відповідальність за неподання або несвоєчасне подання декларацій про доходи (ст.164-1 КУАП).

Платники податків також можуть бути суб`єктами адміністративної відповідальності, якщо це фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платники податків-юридичні особи не можуть притягатися до адміністративної відповідальності.

Тобто, вищезазначеними правовими нормами чітко встановлено, що майнова шкода державі має компенсуватися шляхом визначення розміру грошових зобов`язати, прийняття контролюючими органами податкового повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов`язань та надісланню його платнику податків.

Отже, між фінансовою і адміністративною відповідальністю за податкові правопорушення існують суттєві відмінності, а саме:

1) різні нормативні та фактичні підстави застосування даних видів відповідальності;

2) розходження в цілях (основною метою адміністративної відповідальності є покарання, фінансово-правової - компенсація збитків);

3) різне коло суб`єктів (суб`єктами адміністративної відповідальності є лише фізичні особи, фінансово-правової - як фізичні, так і юридичні особи);

4) різний склад органів, на які покладається обов`язок застосовувати заходи даних видів юридичної відповідальності;

5) різні процесуальні підстави адміністративної та фінансово-правової відповідальності;

6) відмінність характеру застосовуваних санкцій, різний їх розмір, різна методика їх обчислення, відмінність правових наслідків, які наступають в результаті реалізації даних видів юридичної відповідальності тощо.

Відповідно до ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Згідно із п.110.1 ст.110 ПК України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Відповідно до ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова, адміністративна, кримінальна.

Згідно з п.111.2 ст.111 ПК України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Пункт 111.3 статті 111 ПК України визначає, що притягнення фізичної або юридичної особи до фінансової відповідальності за податкове правопорушення не звільняє фізичну особу чи посадових (службових) осіб/юридичної особи у передбачених законом випадках від юридичної відповідальності інших видів.

Також суд вказує, що за порушення норм Закону № 481/95-ВР, реалізація пального без наявності ліцензії встановлено два види юридичної відповідальності, яка застосовується до різних суб`єктів: фінансова відповідальність - до суб`єктів господарювання, адміністративна відповідальність - до осіб, що безпосередньо здійснювали реалізацію.

Закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, жодним чином не виключає підстав для її притягнення до відповідальності як суб`єкта господарювання шляхом застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Податковим кодексом України та Законом №481/95-ВР, оскільки вказане судове рішення не може мати преюдиційного значення для даної справи.

Аналогічна за змістом правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 20 серпня 2019 року у справі № 824/406/18-а.

Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 816/571/17 висловив правову позицію, що висновки іншого суду щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов`язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку та не звільняє від процесуального обов`язку офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 813/7398/14.

Відтак, не притягнення до адміністративної відповідальності за порушення, передбачені КУпАП, не звільняє позивача від відповідальності за виявлені в ході перевірки порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що за своєю правовою природою є різними видами відповідальності.

Аналізуючи вище зазначені норми, зазначаємо, що відповідно до податкового законодавства, порушення якого відбулося, ТОВ «ЮВЕ 1» повинно нести фінансову відповідальність, незалежно від того, чи притягувались до адміністративної відповідальності посадові особи даного суб`єкта господарювання. Судова справа, в якій розглядалося притягнення працівника до адміністративної відповідальності не має юридичної сили в цьому адміністративному провадженні, оскільки це є інший вид відповідальності.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВЕ-1" до Головного управління ДПС у Тернопільській області визнання протиправними та скасувати податкових повідомлень - рішень №1, №1 від 15.09.2021 року відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮВЕ-1" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Крушельницької, 18,м. Тернопіль,46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 43949590);

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637).

Головуючий суддя Подлісна І.М.