Справа № 340/1742/21
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Кропивницький Справа №340/1742/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області щодо не призначення та не виплати, починаючи з 31.01.2021р., ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника, виходячи з розміру 90% довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 згідно заяви від 05.03.2021 р.;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплачувати починаючи з 31.01.2021р., ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці померлого годувальника, виходячи з розміру 90% довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , без обмеження граничного розміру та з правом подальшого перерахунку при зміні розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді.

В обґрунтування позовних вимог законний представник позивача зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 . ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства І «А» групи і перебував на утриманні свого батька ОСОБА_2 до дня смерті останнього. З 22.02.1993 р. по 30.09.2016 р. ОСОБА_2 працював суддею та головою Гайворонського районного суду Кіровоградської області. ОСОБА_2 з жовтня 2016 року знаходився на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (Гайворонське відділення) та отримував довічне грошове утримання судді у відставці. У лютому 2021 р. ОСОБА_3 як законний опікун ОСОБА_1 звернулася до сервісного центру обслуговування громадян №11 (м. Гайворон) Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника після смерті батька ОСОБА_2 . Після призначення пенсії по втраті годувальника виявилося, що ОСОБА_1 призначено не 50% від довічного грошового утримання, яке як суддя у відставці отримував його батько, оскільки після смерті ОСОБА_2 зроблено розрахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і з цього розрахунку ОСОБА_1 призначено 50% - пенсію по втраті годувальника. 05.03.2021 р. ОСОБА_3 як законний представник ОСОБА_1 подала до сервісного центру №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (м. Гайворон) заяву про призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника у розмірі 50% від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці його батька ОСОБА_2 , яке складало 90% від грошової винагороди судді працюючого на відповідній посаді, починаючи з 31.01.2021 р. На день подання позову зазначена заява ГУ ПФУ в Кіровоградській області проігнорована. Представник позивача вважає, що право ОСОБА_1 на отримання пенсії по втраті годувальника виходячи з розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 стало залежним від місця роботи годувальника на посаді судді, що призвело до ситуації, в якій ОСОБА_1 виявився позбавленим права на пенсію по втраті годувальника виходячи з розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 лише на тій підставі, що годувальнику була призначена пенсійна виплата згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Така відмінність у ставленні при призначенні пенсії даного виду не може бути визнана виправданою з точки зору об`єктивних та розумних обґрунтувань, оскільки отримувана годувальником сума щомісячного грошового утримання за правовою природою являлася призначеною на законних підставах регулярною пенсійною виплатою за рахунок коштів з Державного бюджету. Не врахування ГУ ПФУ в Кіровоградській області розміру доходу годувальника на час настання смерті призвело до того, що сама суть права ОСОБА_1 на отримання пенсії по втраті годувальника після смерті його батька ОСОБА_2 була зведена нанівець, що безсумнівно становить «особистий та надмірний тягар» для ОСОБА_1 , який будучи особою з інвалідністю з дитинства 1 «А» групи, втративши матеріальну підтримку у зв`язку із смертю батька, залишився без можливості отримання матеріального забезпечення по втраті годувальника, гарантованого національним законом на загальних підставах.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнаються у повному обсязі (а.с.151-152). Відповідач зазначає, що позивачу ОСОБА_1 з 31.01.2021 р. призначена пенсія в разі втрати годувальника відповідно до норм Закону №1058. Відповідач вказує, що питання пенсійного забезпечення членів сім`ї суддів, в тому числі, у випадку втрати годувальника, не врегульовано ні Законом України «Про статус суддів», ні Законом України «Про судоустрій і статус суддів». У даному випадку, довічне грошове утримання судді не є видом пенсії у розумінні норм діючого національного законодавства. Призначення такої виплати передбачено нормами спеціального законодавства, яким, в контексті спірних правовідносин, є Закон України «Про судоустрій і статус суддів», при цьому, вказаним актом чітко визначено коло суб`єктів, які мають право на таке утримання, а саме судді. Виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства. При цьому відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 11.07.2019 р. у справі №667/1568/16, від 15.01.2020 р. у справі №592/7939/16-а, від 09.10.2020 р. у справі №592/4761/17.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.47).

30.04.2021 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.50).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20, 21) та є особою з інвалідністю з дитинства 1 «А» групи (а.с.14).

ОСОБА_2 з 01.10.2016 р. отримував довічне грошове утримання судді у відставці (а.с.82-83).

16.02.2021 р. від імені ОСОБА_1 його законним представником ОСОБА_3 подано заяву №302 про призначення пенсії у разі втрати годувальника (а.с.52-53).

ОСОБА_1 з 31.01.2021 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначено пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50% від розміру пенсії за віком годувальника (а.с.54-55).

05.03.2021 р. ОСОБА_3 як законний представник ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника у розмірі 50% від довічного грошового утримання судді у відставці його батька ОСОБА_2 , яке складає 90% від грошової винагороди судді працюючого на відповідній посаді, починаючи з 31.01.2021 року (а.с.30-31).

Відповідачем не надано суду доказів розгляду відповідної заяви.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі за текстом Закон №1058).

Згідно з абз.22 ст.1 Закону №1058 пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону №1058 визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), незалежно від тривалості страхового стажу.

У розумінні п.1 ч.2 ст.36 Закону №1058 непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Частиною 1 статті 37 Закону №1058 передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Таким чином, позивач має право на перехід, за своїм бажанням і в порядку, що визначений законом, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, як непрацездатний член сім`ї померлого годувальника.

Водночас, суд враховує, що Законом №1058 передбачено загальний підхід для обчислення всіх видів пенсії з базової величини пенсії за віком, порядок обчислення якої унормовано статтею 27 Закону №1058.

Отже, незалежно від того, отримувала особа пенсію за віком чи ні, усі пенсії, у тому числі і пенсія у зв`язку із втратою годувальника, обчислюється з однаковою базовою величиною пенсії за віком.

З огляду на викладене, та обставина, що суддя у відставці ОСОБА_2 не отримував пенсії за віком, оскільки йому виплачувалося довічне грошове утримання судді у відставці, не є перешкодою для застосування пенсії за віком як базового розміру для обрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у постанові від 21.12.2021 р. у справі №440/7341/20 (провадження №К/9901/18184/21) гарантії незалежності суддів мають функціональний характер і поширюються на суддів, якщо інше прямо не визначено законом.

Таким чином, відмова у призначені пенсії у зв`язку із втратою годувальника розміром 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 є правомірною.

Окрім того, суд враховує, що Верховним Судом у постанові від 21.12.2021 р. у справі №440/7341/20 (провадження №К/9901/18184/21) сформовано правовий висновок, з огляду на який Закон №1058 не містить норми, яка б дозволяла замість пенсії за віком померлого годувальника застосовувати щомісячне довічне грошове утримання судді. Однак цей Закон і не визначає, за яким законом повинна розраховуватися пенсія за віком померлого годувальника, якщо він мав право на таку пенсію за Законом №3723 і за Законом №1058. Суд дійшов висновку, що частину першу статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» слід застосовувати з урахуванням того, що розмір пенсії у зв`язку із втратою годувальника судді у відставці, що отримував щомісячне довічне грошове утримання і на час смерті мав право на пенсію за віком на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, визначається на вибір заявника, що звернувся за призначенням пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі: 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, або 50% від розміру пенсії за віком обчисленої на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування зазначеного правового висновку відносно позивача, суд враховує наступне.

Суд враховує, що на час виходу ОСОБА_2 у відставку (22.09.2016 р.) був чинним Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. №2453-VI (далі за текстом Закон №2453).

Водночас, суд бере до уваги, що з огляду на наказ Територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області від 25.02.2004 р. «Про встановлення щомісячного довічного грошового утримання суддям районних, міських судів Кіровоградської області» станом на 01.03.2004 р. ОСОБА_2 має стаж роботи 20 років, який надавав йому право на отримання довічного грошового утримання (а.с.32).

На час набуття права щодо отримання довічного грошового утримання (01.03.2004 р.), був чинним Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. №2862-ХІІ, частина 4 статті 43 якого визначала, що судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ (далі за текстом Закон №3723) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Таким чином, ОСОБА_2 , виходячи у відставку, мав право обрати пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання судді. При цьому, ОСОБА_2 мав право на пенсію за віком на як за Законом №1058, так і за Законом №3723.

У статті 371 Закону №3723 було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Отже, якщо б ОСОБА_2 обрав пенсію за віком відповідно до Закону №3723, то мав би право отримувати її (а у разі підвищення заробітної плати судді у збільшеному розмірі) до смерті.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 мав право на пенсію за віком на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, беручи до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21.12.2021 р. у справі №440/7341/20 (провадження №К/9901/18184/21), суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 в особі свого законного представника має право на вибір пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі: 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, або 50% від розміру пенсії за віком обчисленої на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV.

Відповідач, призначаючи позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від розміру пенсії за віком обчисленої на підставі Закону №1058, не з`ясовував відповідного волевиявлення заявника.

На підставі викладеного, з метою ефективного захисту прав позивача, зважаючи на ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, вийшовши за межі позовних вимог, та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у зав`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від розміру пенсії за віком ОСОБА_2 обчисленої на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву №302 ОСОБА_1 подану 16 лютого 2021 року його законним представником ОСОБА_3 із врахуванням волевиявлення заявника щодо вибору пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі: 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, або 50% від розміру пенсії за віком обчисленої на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору (а.с.14). Доказів понесення інших судових витрат позивачем до суду не надано.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії у зав`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від розміру пенсії за віком ОСОБА_2 обчисленої на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7 а) повторно розглянути заяву №302 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) подану 16 лютого 2021 року його законним представником ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) із врахуванням волевиявлення заявника щодо вибору пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі: 70% від розміру пенсії за віком, обчисленої на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, або 50% від розміру пенсії за віком обчисленої на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 03 серпня 2022 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт