Справа № 932/3403/22
Суддя: Цитульський В. І.
Дата ухвалення: 2022-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №932/1350/22
провадження №2-а/932/41/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Цитульського В.І.,

при секретарі - Сусла А.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Юдіна В.Л.,

представника відповідача - Куцугуб О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення головного спеціаліста Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Говорухи Антона Олеговича від 14.06.2022 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .

Стислий виклад позиції сторін.

Позов мотивує тим, що він народився та навчавсяу в Україні. Проходив військову службу в Радянському Союзі, а пізніше в Російській Федерації. В 1995 році позивач повернувся до України, став на військовий облік, одружився із громадянкою України, має двох доньок. У нього стабільний дохід, він постійно проживає в м. Дніпро.

Він намагався отримати громадянство України. Радянський паспорт у нього забрали при вступі на навчання, тому він не зміг його обміняти на паспорт громадянина України. Позивач отримав паспорт від 11.01.2011 про належність до громадянства Російської Федерації, та тимчасове посвідчення громадянина України від 19.07.2012. Він звертався до консульства з метою виходу із громадянства Російської Федерації, проте йому відмовляли. В 2015 році у нього було викрадено паспорт, відтак він не може покинути територію України.

Крім того повернення до Російської Федерації загрожує його життю та здоров`ю.

ГУ ДМС України в Дніпропетровській області подано відзив на адміністративний позов доводи якого зводяться до наступного. Позивач у 1995 році приїхав до України та мав право перебувати на території України 90 днів, проте територію України не покинув. До 2012 року не вчиняв жодних дій щодо оформлення свого перебування в Україні. Наявність шлюбу та дітей не дає йому права перебувати в Україні.

Позивач звернувся за отриманням громадянства України та взяв на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство до 07.05.2014 та мав для цього два роки. Проте взятого на себе зобов`язання не виконав.

Звертає увагу, що паспорт громадянина Російської Федерації отримано позивачем перед укладенням шлюбу, а не з метою отримання громадянства України.

Втрата паспорта не позбавила позивача громадянства та може бути перешкодою для його примусового видворення за межі України.

В судовому засіданні позивач, його представник та представник відповідача надали пояснення, аналогічні фабулам позову та відзиву.

Фактичні обставини встановлені судом.

14.06.2022 головним спеціалістом ГУ ДМС України прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .

Мотивами прийняття рішення вказано, що ОСОБА_1 прибув на територію України 15.05.1995, перевищив термін перебування та ухилився від виїзду з території України. Із клопотанням про продовження терміну перебування на території України не звертався. Таким чином ОСОБА_1 порушив правила перебування іноземців на території України та вимоги п.3 ст.9, ст.17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За вказаним рішенням вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 та зобов`язано останнього покинути територію України у термін до 13.07.2022.

За постановою уповноваженої особи ДМС України від 14.06.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700 грн. за проживання без документів на право проживання в Україні.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську.

Згідно свідоцтва про восьмирічну освіту ОСОБА_1 закінчив у 1984 році навчальний заклад в м. Дніпропетровську.

Згідно атестату ОСОБА_1 у 1986 році закінчив Київське суворовське військове училище.

ОСОБА_1 надав послужний список за яким він проходив військову службу з 01.08.1986, останній запис датовано 02.03.1993.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 уклав шлюб в Україні та із громадянкою України 20.08.2011.

Згідно довідки Бабушкінського районного військового комісаріату м. Дніпропетровська від 27.10.2003 ОСОБА_1 прийнято на військовий облік 10.07.1995 та 27.10.2003 знято із військового обліку у зв`язку із відсутністю громадянства.

Відповідно до довідки генерального консульства Російської Федерації в м. Харкові від 01.10.2003 ОСОБА_1 російського громадянства не набував та громадянином Російської Федерації не являється.

Разом із тим, ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина Російської Федерації від 11.01.2011 стром дії до 11.01.2016.

Для оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 подав заяву, до якої долучив зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України.

За наслідками розгляду вказаної заяви, 07.05.2012 прийнято рішення оформити набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України».

ОСОБА_1 отримав тимчасове посвідчення громадянина України терміном дії з 19.07.2012 до 07.05.2014.

Згідно довідки ГУ в Дніпропетровській області ДМС України від 15.04.2019 про неналежність особи до громадянства України, 07.05.2012 ОСОБА_1 був зареєстрованим громадянином України відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», надавши при цьому зобов`язання протягом двох років припинити громадянство Російської Федерації. 07.05.2014 дворічний строк закінчився, документів про припинення іноземного громадянства не надано, рішення про набуття громадянства підлягає скасуванню.

Згідно довідки про особу, виданої 14.06.2022 ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації.

Норми права, що застосував суд.

У відповідності до ч.3 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території 90 днів, якщо інше не визначено візою.

Вказаний порядок набрав чинності 07.03.2012.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України», в редакції чинній на час звернення позивача з громадянством України особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

У відповідності до ст.21 вказаного Закону рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

За приписами ч.1 ст.21 вказаного закону у чинній редакції рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

При цьому, відповідно до п.5 ч.1 ст.24 вказаного Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону.

Згідно зі статтею 26 вказаного Закону рішення з питань громадянства можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку до суду.

Пунктами 96, 97 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 N215, передбачено, що провадження, подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в області.

Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в області або його заступником.

Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Відповідно до частин 1, 4 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

Відповідно до частини 1 статті 31 вказаного Закону іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: - де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; - де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; - де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; - де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

У відповідності до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оцінка суду.

Відповідач повинен довести правомірність свого рішення, подати всі наявні в нього документи та матеріали. При цьому відповідач не має право покликатися на документи, які не покладені ним в основу свого рішення. Також слід звернути увагу, що справа є терміновою та процесуальним законом встановлено спеціальні строки вирішення справ даної категорії, що значно утруднює збирання доказів судом самостійно.

Із наданих сторонами доказів вбачається, що 07.05.2012 зареєстровано набуття позивачем громадянства України під зобов`язання позивача припинити громадянство Російської Федерації протягом двох років.

Сторонами визнається, що відповідного зобов`язання позивач не виконав.

Проте, у випадку невиконання відповідного зобов`язання громадянство України може бути скасоване у встановленому порядку за відповідним рішенням. Законодавство не містить норми за якою таке громадянство припиняється автоматично.

Як в оскаржуваному рішенні, так і в інших документах, не вказано про існування відповідного рішення про скасування громадянства України щодо позивача, отримання ним такого рішення (це має значення, оскільки особа має право на оскарження відповідних рішень).

При цьому у довідці про неналежність особи до громадянства України вказано, що рішення про набуття громадянства позивачем лише підлягає скасуванню, тобто вбачається, що таке не було скасованим як мінімум станом на дату видання довідки - 15.04.2019.

Крім того, зважаючи на те, що позивач постійно проживає в Україні з 1995 року, розумними суд вважає доводи позивача про існування для нього певної небезпеки при його виїзду до Російської Федерації у час широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України. Крім того, на даний час такий виїзд та його фіксування є неможливим, тим більше враховуючи відсутність у позивача документа, що посвідчує його особу.

Аналіз цієї обставини відповідачем в оскаржуваному рішенні не надано, хоча ця обставина є очевидною.

З огляду на викладене відповідачем не виконано свого обов`язку та не доведено правомірності прийнятого ним рішення, що має наслідком визнання його протиправним та скасування.

Інші доводи сторін та подані докази не впливають на вирішення спору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-78, 122, 241-246, 250, 268, 269, 271, 288 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного спеціаліста Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Говорухи Антона Олеговича від 14.06.2022 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу VІІ Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду складено та підписано 15.07.2021.

Суддя В.І.Цитульський