Справа № 120/2885/22-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 серпня 2022 р. Справа № 120/2885/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову від 22 лютого 2022 року №337101 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що оскаржуваною постановою до нього застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 гривень за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 цього ж Закону.

На переконання позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки відповідно до статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт несе саме автомобільний перевізник.

Водночас, відповідно до товарно-транспортних накладних від 14 січня 2022 року вантажні перевезення у день проведення перевірки здійснювалися приватним підприємством "Автотрансекспедиція", а не позивачем, що унеможливлює застосування до нього відповідних санкцій.

Відтак, на переконання позивача, він у спірних відносинах не є автомобільним перевізником та не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою від 21 березня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

21 квітня 2022 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, за результатами розгляду якої суд ухвалою від 22 квітня 2022 року задовольнив таку заяву та зупинив стягнення на підставі постанови відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті №337101 від 22 лютого 2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

25 квітня 2022 року до суду надійшов відзив на позову заяву у якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог. Такий, окрім іншого, обґрунтований тим, що уповноваженими особами відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Укртрансбезпеки в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті 15 січня 2022 року на автомобільній дорозі М-95 (210 кілометр+450 метрів) проведено рейдову перевірку транспортного засобу DAF реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , що належить автомобільному перевізнику ОСОБА_1 . В ході проведеної перевірки встановлено порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", що полягає у відсутності роздруківки роботи даних цифрового тахографа за 15 січня 2022 року, без використання особистої картки водія, про що складено акт №319569 від 15 січня 2022 року.

В подальшому, на підставі матеріалів проведеної перевірки в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області 22 лютого 2022 року винесено постанову №337101, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000 гривень на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". За таких обставин відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 є власником транспортного засобу DAF FT XF105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричіпу KRONE SD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно.

Водночас, тимчасові реєстраційні талони від 18 січня 2019 року ДХХ №059478 та №059477 свідчать про те, що вказані транспортні засоби тимчасово зареєстровані за ОСОБА_1 .

15 січня 2022 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті в рамках проведення заходів державного контролю додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт на автомобільній дорозі М95, Київ-Одеса (210 кілометр + 450 метрів), проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа KRONE SD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який перевозив вантаж згідно з товарно-транспортними накладними №Р571, Р572 та Р574 від 14 січня 2022 року за маршрутом місто Львів місто Херсон.

При цьому, у товарно-транспортних накладних замовником перевезення вантажу зазначено товариство з обмеженою відповідальністю "Перша приватна броварня" Для дюдей - як для себе!", а автомобільним перевізником приватне підприємство "Автотрансекспедиція".

Під час рейдової перевірки встановлено здійснення перевезення вантажу за відсутності визначених у статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, а саме у водія відсутня роздруківка роботи даних цифрового тахографа за 15 січня 2022 року без використання особистої картки водія.

За результатами перевірки складено акт №319569 від 15 січня 2022 року. В даному акті містяться посилання на товарно-транспортні накладні б/н від 14 січня 2022 року.

На підставі вказаного акту перевірки в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Укртрансбезпеки 22 лютого 2022 року винесено постанову №337101, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 гривень за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Надаючи правову оцінку постанові, що оскаржується, суд зважає на таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Вказаний Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (стаття 3 Закону №2344-ІІІ).

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону №2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10 вересня 2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у пункті 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На момент прийняття оскаржуваної постанови таким органом виступав відділ державного нагляду (контролю) у Вінницькій області, утворений згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2021 року №1579-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті".

Статтею 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (далі Порядок № 1567; в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно з абзацом 1 пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до частини 2 статті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

До інших документів передбачених законодавством слід віднести і ті, обов`язковість яких визначена Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340 (далі - Положення №340), та Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року №385 (далі Інструкція №385).

Зокрема, згідно з пунктом 6.1 Положення №340, підпунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. А водій транспортного засобу обладнаного тахографом зобов`язаний мати при собі, зокрема картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ передбачена відповідальність автомобільних перевізників за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, визначальним в межах розгляду цієї справи є встановлення факту того, чи є позивач автомобільним перевізником в розумінні положень Закону №2344-III, адже основні доводи позивача полягають саме в тому, що відповідач протиправно застосував адміністративно-господарський штраф до нього як до неналежного суб`єкта правопорушення.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно зі статтею 33 Закону №2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону №2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Згідно з положеннями статей 908-909 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону №2344-III договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила №363), згідно з якими товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Додатком 7 до Правил №363 затверджена форма товарно-транспортної накладної, в якій обов`язковою до заповнення графою визначено автомобільного перевізника.

Відтак, слушними слід визнати доводи позивача про те, що відомості щодо перевізника зазначаються в товарно-транспортній накладній, яка надається працівникам Укртрансбезпеки для перевірки; під час руху основним документом, який надає відомості про автомобільного перевізника і про перевезення вантажу, є товарно-транспортна накладна, яка використовується для внутрішніх перевезень в межах України.

Так, судом установлено, що на момент проведення рейдової перевірки (15 січня 2022 року) перевезення вантажу хоч і здійснювалось транспортним засобом марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте перевізником виступало приватне підприємство "Автотрансекспедиція", що підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи товарно-транспортними накладними №Р571, Р572, Р574 від 14 січня 2022 року.

Більше того, із акта проведення перевірки №319569 від 15 січня 2022 року слідує, що зазначені товарно-транспортні накладні надавалися уповноваженим особам Укртрансінспекції для перевірки, а відтак орган державного нагляду не був позбавлений можливості встановити суб`єкта господарювання, що здійснює перевезення вантажу.

Таким чином, позивача помилково визначено як перевізника вантажу, що перевозився 15 січня 2022 року, а тому він не може виступати суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

З огляду на викладене прийнята відповідачем постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 22 лютого 2022 року №337101 є протиправною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, позивач при зверненні до суду з позовною заявою сплатив судовий збір в розмірі 992,40 гривень, що підтверджується квитанцією від 15 березня 2022 року.

Відтак, на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 992,40 гривень за рахунок бюджетних асигнувань відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №337101 від 22 лютого 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 )

Відповідач: відділ державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 23)

Повний текст рішення суду складено 05.08.2022

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович