Справа № 420/3528/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/3528/22

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А. Дата і місце ухвалення: 17.05.2022р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит про інформацію від 19.08.2021р. та тотожні запити від 31.08.2021р. та від 19.09.2021р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області надати інформацію відповідно до запиту від 19.08.2021р. та тотожні запити від 31.08.2021р. та від 19.09.2021р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 19.08.2021р. вона звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із запитом на інформацію, в порядку Закону України «Про інформацію», в якому просила надати відомості, що стосуються кількості працівників прокуратури, які отримують пенсію без обмеження її максимального розміру десятьма розмірами прожиткового мінімуму, в тому числі на виконання рішень судів. Однак, відповідач на запит позивача від 19.08.2021р. не надав інформації по суті запиту та обмежився посиланням на те, що в органах ПФУ формування звітності у запитуваному форматі не передбачено. На тотожні запити від 31.08.2021р. та від 19.09.2021р. ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Одеській області відповіді не надало. Позивач стверджувала, що ГУ ПФУ в Одеській області є розпорядником запитуваної інформації в розумінні ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому на нього ст.20 вказаного Закону покладено обов`язок надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2022р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо ненадання відповіді на запити ОСОБА_1 від 31.08.2021р. та від 19.09.2021р. Зобов`язано відповідача надати позивачу відповіді на запити від 31.08.2021р. та від 19.09.2021р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 661,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови в задоволенні вимог позову, що стосується бездіяльності ГУ ПФУ в Одеській області щодо ненадання відповіді на запит від 19.08.2021р., ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 17.05.2022р. у відповідній частині, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про задоволення позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області зі запитом на інформацію від 19.08.2021р. в порядку Закону України «Про інформацію», а не Закону України «Про доступ до публічної інформації». А відтак, безпідставними є посилання суду на те, що запитувана позивачем інформація не є готовим, зафіксованим продуктом, у зв`язку з чим у відповідача відсутній обов`язок по створенню такої інформації та надання її за запитом ОСОБА_1 у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що статтею 1 Закону України «Про інформацію» інформацію визначено як будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Інформація про перераховані пенсії пенсіонерам прокуратури збережена на носіях територіального органу ПФУ, надання цієї інформації не обмежено законодавством. До того ж, на аналогічні запити, направлені ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Миколаївській області та до ГУ ПФУ в Херсонській області, позивач отримала відповіді по суті поставлених питань.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19.08.2021р. ОСОБА_1 подала до ГУ ПФУ в Одеській області запит на інформацію, в якому просила надати інформацію про:

І. Кількість прокурорських пенсіонерів, яким перерахована пенсія на підставі довідок, які видавались для перерахунку пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019р. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №657, з них:

1) кількість прокурорських пенсіонерів, яким пенсія перерахована за рішеннями Головного управління ПФУ самостійно без рішень судів, з них:

- з обмеженнями максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність;

- без обмежень максимальним розміром десятьма розмірам прожиткової мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- з розрахунку пенсії у відсотковому значенні більш 60% заробітної плати, вказаної в довідці;

2) кількість прокурорських пенсіонерів, яким пенсія перерахована за рішенням судів, з них:

- без обмежень максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- з розрахунку пенсії у відсотковому значенні більш 60% заробітної плати, вказаної в довідці;

3) кількість рішень судів, за якими задоволені позовні вимоги прокурорських пенсіонерів про перерахунок пенсії без обмежень максимальним розмірові десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність:

- виконані Головним управлінням ПФУ та не оскаржені в апеляційний суд;

- оскаржені Головним управлінням ПФУ в апеляційний суд;

II. Кількість прокурорських пенсіонерів, яким перерахована пенсія на підставі довідок прокуратур області з 01.10.2020р. у зв`язку з початком роботи Одеської обласної прокуратури (наказ Генерального прокурора від 08.09.2020р. №414).

1) кількість прокурорських пенсіонерів, яким пенсія перерахована за рішеннями Головного управління ПФУ самостійно без рішень судів, з них:

- з обмеженнями максимальним розміром десятьма розмірам прожиткової мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- без обмежень максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- з розрахунку пенсії у відсотковому значенні більш 60% заробітної плати, вказаної в довідці;

2) кількість прокурорських пенсіонерів, яким пенсія перерахована за рішеннями судів, з них:

- без обмежень максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- з розрахунку пенсії у відсотковому значенні більш 60% заробітної плати, вказаної в довідці;

3) кількість рішень судів, за якими задоволені позовні вимоги прокурорських пенсіонерів-про перерахунок пенсії без обмежень максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність:

- виконані Головним управлінням ПФУ та не оскаржені в апеляційний суд; оскаржені Головним управлінням ПФУ в апеляційний суд;

III. Кількість прокурорських пенсіонерів, яким перерахована пенсія на підставі довідок прокуратур області, які видавались для перерахунку пенсії з 01.04.2021р. у зв`язку з початком з 15.03.2021р. роботи окружних прокуратур згідно Наказу Генерального прокурора від 17.02.2021р. №40, з них:

1) кількість прокурорських пенсіонерів, яким пенсія перерахована за рішеннями Головного управління ПФУ самостійно без рішень судів:

- з обмеженнями максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- без обмежень максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- з розрахунку пенсії у відсотковому значенні більш 60% заробітної плати, вказаної в довідці;

2) кількість прокурорських пенсіонерів, яким пенсія перерахована за рішеннями судів:

- з обмеженнями максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- без обмежень максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- з розрахунку пенсії у відсотковому значенні більш 60% заробітної плати, вказаної в довідці;

3) кількість рішень судів, за якими задоволені позовні вимоги прокурорських пенсіонерів, про перерахунок пенсії без обмежень максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність:

- виконані Головним управлінням ПФУ та не оскаржені в апеляційний суд;

- оскаржені Головним управлінням ПФУ в апеляційний суд;

IV. Станом на час подання запиту:

- загальна кількість прокурорських пенсіонерів, які отримують пенсію з обмеженнями максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- загальна кількість прокурорських пенсіонерів, які отримують пенсію без обмеження максимальним розміром десятьма розмірам прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Листом від 28.08.2021р. №1500-0304-8/106650 ГУ ПФУ в Одеській області надало відповідь на запит ОСОБА_1 , в якому зазначило, що в органах Пенсійного фонду України формування звітності у запитуваному форматі не передбачено. У зв`язку із зазначеним, надати запитувану інформацію немає можливості. Зауважено, що рішення про перерахунки пенсій особам, які отримують пенсії за Законом України «Про прокуратуру», приймаються з дотриманням вимог законодавства та висновків судових органів.

Аналогічні за своїм змістом запити направлялися ОСОБА_1 на адресу електронної пошти відповідача 31.08.2021р. та 19.09.2021р.

Докази надання ГУ ПФУ в Одеській області відповіді на вказані запити в матеріалах справи відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо належного розгляду запиту на інформацію від 19.08.2021р. та надання запитуваної інформації, а також щодо розгляду запитів на інформацію від 31.08.2021р. та від 19.09.2021р. ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Одеській області щодо ненадання відповіді на запит про інформацію від 19.08.2021р. та зобов`язання надати таку інформацію. Суд зазначив, що запитувана позивачем інформація фактично не є готовим, зафіксованим продуктом, відповідачем така інформація у запитуваній позивачем формі, як ним зазначено у своєму листі від 28.08.2021р. №1500-0304-8/106650, у процесі реалізації своїх владних повноважень не формується, що позивачем не спростовується. А відтак, за висновками суду, у відповідача відсутній обов`язок по створенню такої інформації за запитом позивача у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Водночас, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не розглянуто та не надано відповіді на запити позивача від 31.08.2021р. та від 19.09.2021р. У зв`язку з цим, суд визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо ненадання відповіді на вказані запити ОСОБА_1 та зобов`язав відповідача надати позивачу відповіді на запити від 31.08.2021р. та від 19.09.2021р.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , тобто в частині вимог позову, в задоволенні яких позивачу відмовлено оскаржуваним судовим рішенням від 17.05.2022р.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право на отримання, зберігання та поширення інформації. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Право на доступ до інформації є правом інструментальним, тобто таким, що необхідне для реалізації інших прав і свобод людини.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992р. №2657-XII передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону №2657-XII інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011р. №2939-VІ (далі - Закон №2939-VІ), відповідно до статті 1 якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні, про що зазначено в частині першій статті 19 Закону №2939-VІ. Крім того, даною статтею визначено порядок оформлення запитів на інформацію.

Так, запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту (частина друга). Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача (частина третя вказаної статті) та має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (частина п`ята).

Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 Закону №2939-VІ).

Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність і об`єктивність наданої інформації та оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 частини першої статті 14 Закону №2939-VІ).

Будь-яка інформація, за унормуванням частини 2 статті 20 Закону України «Про інформацію», є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону №2939-VІ інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Частиною другою статті 6 цього Закону №2939-VІ визначено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

За змістом частин першої, другої та четвертої статті 20 Закону № 2939-VІ розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Вичерпний перелік випадків, коли розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту про надання інформації, установлений нормами частини першої статті 22 Закону №2939-VІ. Такими випадками є:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (частини друга-п`ята статті 22 Закону №2939-VІ).

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що публічна інформація як вид інформації виокремлена з-поміж інших за такими ознаками: вона має бути відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях; вона отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; вона перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Відсутність якоїсь із цих ознак має означати, що така інформація не є публічною. При цьому, означення «публічна» не звужено повною відкритістю, доступністю інформації. Створені в процесі діяльності суб`єкта владних повноважень документи можуть містити як відкриту інформацію, так і інформацію з обмеженим доступом, яка, однак, не втрачає у зв`язку із цим ознаки публічної. Обов`язок розпорядника інформації надати на запит інформацію, яка є в його володінні, презюмується.

Так, як слідує зі змісту поданого позивачем запиту від 19.08.2021р., ОСОБА_1 просила надати відомості щодо нарахування та виплати пенсії особам, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру», з обмеженням та без обмеження їх максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, а тому числі самостійно та на виконання судових рішень, які виконання територіальним органом ПФУ та не оскаржені в апеляційному порядку або оскаржені в апеляційному порядку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014р. №28-2 затверджено Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, пунктом 1 якого передбачено, що Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Згідно п.4 Положення №28-2 Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Положення №28-2 передбачено, що Головне управління Фонду з метою організації своєї діяльності забезпечує доступ до публічної інформації, що перебуває у володінні головного управління Фонду.

З вказаних норм слідує, що функції по призначенню та перерахунку пенсій, зокрема, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру», в тому числі на виконання рішень суду, покладено на територіальні органи ПФУ.

Головне управління ПФУ в Одеській області є розпорядником інформації щодо призначених та перерахованих пенсій. При цьому, така інформація не належить до інформації з обмеженим доступом в розумінні частини першої статті 6 Закону №2939-VІ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , які стосуються запиту від 19.08.2021р., суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яку запитувала позивач, не була готовою та доступною; відповідачем така інформація у запитуваній позивачем формі у процесі реалізації своїх владних повноважень не формується.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

В пункті 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти (пункт 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям відображеності та задокументованості і є публічною.

З наведеного слідує висновок, що запитувана інформація повинна бути готовою та доступною, міститься, принаймні, в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль.

Велика Палата ЄСПЛ у рішенні від 8 листопада 2016 року у справі «Угорський Гельсінський Комітет проти Угорщини»(«Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary») (заява № 18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати в кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин (пункт 157). Для цього мають бути оцінені такі критерії (пункт 158-170):

- мета запитувача. Необхідно встановити, чи справді отримання інформації є необхідним для реалізації запитувачем інформації його функції зі сприяння публічній дискусії з суспільно важливих питань і чи справді ненадання інформації створить суттєву перешкоду свободі вираження поглядів;

- характер запитуваної інформації. Інформація, дані або документи, щодо яких вимагається доступ, повинні відповідати вимогам трискладового тесту, тобто збиратися в цілях задоволення саме суспільного інтересу;

- особлива роль запитувача інформації в отриманні та поширенні її серед громадськості. Розраховувати на захист свого права на доступ можуть насамперед журналісти, науковці, громадські активісти, зокрема блогери та популярні користувачі соцмереж, громадські організації, діяльність яких пов`язана з питаннями, що становлять суспільний інтерес, а також автори творів з означених питань;

- готовність і доступність запитуваної інформації. Надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання й обробки даних.

Відмовляючи в задоволенні запиту ОСОБА_1 від 19.08.2021р. Головне управління ПФУ в Одеській області у своєму листі від 28.08.2021р. не посилалося на те, що територіальний орган ПФУ не володіє запитуваною інформацією, а також на те, що така інформації не відноситься до публічної в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відповідач послався лише на те, що в органах ПФУ не передбачено формування звітності у запитуваному форматі.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 не просила надати звітність територіального органу ПФУ у конкретно визначеному форматі. Фактично вимоги запиту позивача спрямовані на отримання публічної інформації, яка міститься в кількох документах, може бути зібрана, систематизована і надана без значних інтелектуальних зусиль (без проведення додаткового змістовного аналізу).

На користь такого висновку колегії суддів свідчать і положення ст.20 Закону №2939-VІ, якою передбачено можливість продовження розпорядником строку розгляду запиту у випадку, якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.

Надання розпорядником інформації, якою він володіє та щодо якої чинним законодавством не встановлено обмежень в її розголошенні, в узагальненому (систематизованому) вигляді відповідає критеріям відображеності та за документованості. Зібрання такої інформації за встановлений відповідно до діючого законодавства строк не містить значних інтелектуальних зусиль.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що Головним управління ПФУ в Одеській області необґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 у наданні публічної інформації згідно її запиту від 19.08.2021р.

Висновки суду першої інстанції щодо протилежного ґрунтуються на неправильному застосуванні судом норм матеріального права, що у відповідності до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, є підставою для скасування судового рішення в частині, що оскаржується, та ухвалення нового рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 статті 139 Кодексу передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., з яких, у зв`язку з частковим задоволенням позову ОСОБА_1 (2/3 позовних вимог), було стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 661,60 грн.

При зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 сплачено 1488,60 грн. судового збору.

Враховуючи висновок колегії суддів про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, тому з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1819,40 грн. судового збору, з яких: 330,80 грн. судового збору, сплаченого до суду першої інстанції, та 1488,60 грн. до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Частиною статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову.

Ухвалити в цій частині по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо належного розгляду та надання відповіді на запит на інформацію від 19 серпня 2021 року, який надійшов від ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути запит на інформацію від 19 серпня 2021 року, який надійшов від ОСОБА_1 , та надати на нього відповідь.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДПРОУ 20987385, вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 1819,40 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 серпня 2022 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук