Справа № 120/3678/22
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3678/22 Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

04 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації, Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Пенсійного фонду України, Управління соціального захисту населення про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року позовну заяву повернуто позивачу.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позовна заява від імені фізичної особи ОСОБА_1 підписана не ним особисто, а іншою особою, право якої на вчинення таких дій від імені позивача не підтверджено у встановленому законом порядку.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та прийняти постанову, якою направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

Згідно з частиною другою статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. В позовній заяві зазначається, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч.1 та ч.2 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Отже, закон наділяє правом звернення до суду особи або самостійно, або через представника. При цьому, якщо позов подається представником, то, по перше, інформація про представника повинна бути зазначена у позовній заяві згідно ч.6 ст.160 КАС України, а по друге, до позовної заяви мають бути надані належні докази на підтвердження повноважень такого представника.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ознайомившись із підписом позивача на позовній заяві, дійшов висновку, що такий підпис вочевидь не є його особистим підписом, позаяк не відповідає тому зразку підпису, який перевірено та посвідчено державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори Тимчик Н.Ф. у довіреності від 31 січня 2020 року. Вчинений на позовній заяві підпис візуально є ідентичним підпису представника ОСОБА_1 - Аврамича Андрія Станіславовича, на ім`я якого, власне, і була видана нотаріально посвідчена довіреність від 31.01.2020, фотокопія якої наявна в позовних матеріалах.

Однак, з тексту позовної заяви ОСОБА_1 встановлено, що позовна заява подана до суду ним особисто. В додатках до позовної заяви не зазначено про подання до суду фотокопії довіреності від 31 січня 2020 року.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що підпис на позовній заяві ОСОБА_1 не є його особистим підписом, оскільки суд був позбавлений встановити даний факт саме з матеріалів даної справи.

Варто зауважити, що стаття 160 КАС України передбачає можливість суду залишити позовну заяву без руху, якщо вона не відповідає її вимогам та надати позивачу можливість усунути недоліки.

Крім того, стаття 111 КАС України, передбачає можливість проведення попереднього судового засідання з метою з`ясування всіх обставин, необхідних для підготовки справи до судового розгляду та вжиття заходів для всебічного та об`єктивного розгляду і вирішення справи.

Проте, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, не надав можливості позивачу реалізувати своє право на звернення до суду з даною позовною заявою, а також встановити, чи підписана позовна заява з дотриманням вимог КАС України.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, зазначене вказує про необхідність надати позивачу можливість захистити свої права в суді. Інший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував усіх обставин справи та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного позову направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 3 ст. 312 КАС України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації, Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та не підлягає оскарженню відповідно до ст.328 КАС України.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.