Справа № 640/29405/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 серпня 2022 року

м. Київ

справа №640/29405/20

адміністративне провадження №К/9901/32794/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., провівши підготовчі дії до касаційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження за скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 березня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі за вказаним позовом.

Згідно з пунктами 2, 3, 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи; питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції; питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Одночасно з поданням касаційної скарги Міністерство юстиції України заявило клопотання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, до закінчення касаційного провадження у справі.

В обґрунтування цього клопотання скаржник указав, що у разі виконання оскаржуваних судових рішень в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу поворот їхнього виконання буде неможливим, а добровільне виконання цих рішень спричинить подвійне стягнення бюджетних коштів.

У встановлений судом строк ОСОБА_1 подала заперечення на вказане клопотання.

В обґрунтування своєї позиції зазначила, що 14 вересня 2021 року відповідач виконав судові рішення у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та перерахував на її рахунок відповідні кошти. З огляду на це зазначила, що оскаржувані рішення є виконаними, а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення відповідного клопотання скаржника.

Крім цього, зазначила, що скаржник не навів обґрунтованих підстав для зупинення виконання судових рішень у справі про поновлення на публічній службі й стягнення середнього заробітку.

Розглянувши зазначене клопотання, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Частинами першою, другою статті 375 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною першою статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.

Виходячи зі змісту наведених норм, зупинення виконання оскаржуваного судового рішення є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції. Натомість судове рішення є обов`язковим до виконання, що забезпечується державою, а зупинення виконання оскаржуваного у касаційному порядку судового рішення на підставі статті 375 КАС України може застосовуватись судом у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин і здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.

Отже, для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Так, як видно зі змісту клопотання, скаржник не навів переконливих доводів і підстав для зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Доводи скаржника ґрунтуються на припущеннях, а обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних рішень, у клопотанні не наведено.

Зрештою у частині першій статті 375 КАС України мова йде про судове рішення, яке ще не виконане. Однак обставини, які викладені у запереченні позивача, свідчать про те, що оскаржуване рішення було виконане. Виконання такого рішення виключає можливість його зупинення, що є окремою підставою для відмови у задоволенні відповідного клопотання.

За таких обставин і міркувань у задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень належить відмовити.

Разом з цим, відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 КАС України, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що Міністерство юстиції України у касаційній скарзі заявило клопотання про розгляд справи за участі його представника.

Позивачка подібного клопотання не заявила.

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі "Ekbatani проти Швеціїї" зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність "публічності" при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури у цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.

Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи встановлено, що у першій та апеляційній інстанціях справа була розглянута повноважним судом і кожна сторона мала можливість подати свої пояснення.

Враховуючи наявність клопотання відповідача про розгляд справи за його участю, відсутність такого клопотання від позивача, враховуючи приписи пункту 1 частини першої статті 345 КАС України, а також відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами без виклику сторін.

Отже, у задоволенні зазначеного клопотання Міністерства юстиції України належить відмовити.

У порядку, встановленому статтею 340 КАС України, суддею-доповідачем проведені усі необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду.

Керуючись статтями 340, 345, 375 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про розгляд справи за участю його представника.

Підготовчі дії у справі закінчити.

Справу призначити до розгляду в порядку письмового провадження, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не може бути оскаржена.

……………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду