Справа № 640/24121/19
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

при секретарі - Поляновській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, поновленні на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора, яким з просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генеральної прокуратури України від 12 листопада 2019 року №1419ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" з 15 листопада 2019 року;

- поновити ОСОБА_1 на відповідній посаді в органах прокуратури України з 15 листопада 2019 року;

- стягнути з Генеральної прокурори України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 15 листопада 2019 року по дату винесення судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що причини неявки позивача до суду 23 лютого 2022 року є поважними, оскільки позивач перебував на обстеженні у лікаря.

Офіс генерального прокурора подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскільки позивач будучи ініціатором судового розгляду справи має активно використовувати власні процесуальні права не зловживаючи ними. Крім того позивач будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду тричі не з`явився у судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів позивач у судове засідання 08 грудня 2021 року не прибув, участі повноважного представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою від 10 листопада 2021 року.

08 грудня 2021 року через систему "Електронний суд" позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи призначено на 08 грудня 2021 року у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікарняному, водночас жодних доказів на підтвердження зазначених обставин останнім не надано.

У судове засідання 02 лютого 2022 року позивач повторно не прибув, участі повноважного представника не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення повістки в особистий кабінет системи "Електронний суд" та на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 08 грудня 2021 року.

Також позивач не прибув у судове засідання 23 лютого 2022 року, участі повноважного представника не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся повісткою, що направлена за адресою: АДРЕСА_1 , зазначена позивачем у відповіді на відзив від 20 жовтня 2020 року, як фактична адреса проживання. Поштове відправлення повернулось до суду першої інстанції з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

23 лютого 2022 року через систему "Електронний суд" позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи призначено на 23 лютого 2022 року у зв`язку із захворюванням на гостру респіраторну інфекцію COVID-19 та перебуванням на самоізоляції, водночас жодних доказів на підтвердження зазначених обставин позивачем до суду не надано.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач тричі поспіль буду належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду без поважних причин не прибув у судове засідання. Позивач як ініціатор судового розгляду справи має активно використовувати власні процесуальні права не зловживаючи ними, водночас визначальним процесуальним обов`язком позивача є забезпечення представництва сласних інтересів при розгляді адміністративної справи та дотримання процесуальних строків.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З наведеного випливає, що постановлення ухвали про залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України можливе виключно за сукупності наступних умов: позивач повторно не прибув у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причини або не повідомив про причини неявки; позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи; позивачем не подано заяву про розгляд справи за його відсутності; неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає залишення позову без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, не прибув у судові засідання 08 грудня 2021 року, 02 лютого 2022 року та 23 лютого 2022 року без поважних причин, участі повноважного представника не забезпечив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, що, в силу п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що положеннями ст. 195 КАС України передбачена можливість участі особи у справі в режимі відеоконоференції поза межами приміщення суду. Водночас як вбачається з матеріалів справи позивач з відповідними заявами не звертався.

Окремо суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що предметом оскарження даного позову є звільнення позивача з публічної служби у зв`язку з неуспішним проходженням прокурором атестації за результатами складення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, зокрема відповідно до рішення першої кадрової комісії від 29 жовтня 2019 року №187 ОСОБА_1 під час складення іспиту 23 жовтня 2019 року істотно порушено порядок проведення атестації. Відтак для забезпечення розгляду і вирішення даного спору необхідним є, зокрема, надання особистих пояснень позивачем у судовому засіданні, що, у свою чергу, свідчить про те, що неявка позивача є перешкодою для продовження розгляду такої справи.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ордеру серія КС №685581 від 22 січня 2021 року адвокат Орлов А.А. відповідно до договору від 22 січня 2021 року №22а/ЧКПК-1 є представником ОСОБА_1 та зокрема був присутній в судовому засіданні 01 лютого 2021 року. Крім того адвокат Орлов А.А. заявляв ряд клопотань щодо відкладення розгляду справи (т. 2 ас. 52, 82, 90, 97, 103). Водночас позивачем не забезпечено участі представника в судових засідання, як і не зазначено підстав неможливості забезпечення його участі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про поважність причин неприбуття у судове засідання 23 лютого 2022 року на підтвердження чого до апеляційної скарги надано копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого №2036328 ТОВ "Медичний центр", згідно з якою 22 лютого 2022 року хворий поступив в клініку допомога плюс зі скаргами на ниючий біль в низу живота, почащені позиви до сечовипускання, періодичний зуд в уретрі, 25 лютого 2022 року за результатами трансректального УЗО визначено ознаки хронічного конгестивного простатиту. Водночас інформації щодо проходження позивачем обстежень саме 23 лютого 2022 року виписка не містить.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що позивачем не подано до суду доказів поважності причин неприбуття в судові засідання 08 грудня 2021 року та 02 лютого 2022 року.

Враховуючи належне та своєчасне повідомлення судом позивача про призначення судового засідання на 08 грудня 2021 року, 02 лютого 2022 року та 23 лютого 2022 року, повторне після відкладення судового засідання неприбуття його в судове засідання без повідомлення поважних причин неявки, неподання заяв про розгляд справи за його відсутності суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про залишення позову без розгляду.

У контексті наведеного судова колегія вважає доречним звернути увагу на приписи ч. 4 ст. 240 КАС України, якими передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, обґрунтовано зазначивши про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 240, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку

Повний текст постанови складено "08" серпня 2022 року.