Справа № 160/6074/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2022 року Справа № 160/6074/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
26.04.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 період роботи з 14.01.1992 року по 06.02.2003 року та з 1 1.07.2003 року по 02.04.2007 року
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з моменту звернення за призначенням пенсії, тобто з 04 січня 2022 року.
В обгрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначає, що 04.01.2022 року він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.01.2022 року відмовлено у призначенні пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
02.06.2022 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подав відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог, зважаючи на їх необгрунтованість. Період з 14.01.1992 року по 06.02.2003 року не враховано до пільгового стажу позивача через відсутність підтверджуючих документів про посади, на яких позивач працював у зазначений період; з 11.07.2003 року по 02.04.2007 року довідка №018-701 від 02.11.2021 року містить інформацію про період пільгового стажу 2 роки 3 місяці 25 днів, що не відповідає тривалості періоду, не зазначено перебування у відпустках без збереження заробітної плати.пр
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 року залучено в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
30.06.2022 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області засобами електронного зв`язку направлено відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
04.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1.
Відповідно до вказаного рішення про відмову у призначенні пенсії вік заявника 50 років 02 місяці 29 днів; підтверджений страховий стаж -23 роки 01 місяць 06 днів; підтверджений пільговий стаж відсутній. До страхового стажу не враховано період роботи з 01.10.2007 року по 30.06.2010 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків за період здійснення підприємницької діяльності. До пільгового стажу роботи за Списком №1 не враховано період з 11.07.2003 року по 02.04.2007 року, так як довідка від 02.11.2021 року №018-1-701, видана АТ «Дніпроазот» містить інформацію про період пільгового стажу 2 роки 3 місяці 25 днів, що не відповідає тривалості періоду, не зазначено перебування у відпустках без збереження заробітної плати.
Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №24 від 17.02.2022 року про результати розгляду заяви позивачу, ОСОБА_1 , відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 14.01.1992 року по 06.02.2003 року, так як в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено, що заявник працював на ремонті обладнання (технологічного, електрообладнання) в шкідливих умовах праці, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Також у вказаному рішення зазначено, що у особовій картці П-2 позивача не вказано структурний підрозділ (цех, відділ), де був зайнятий позивач. За таких обставин позивачу відмовлено у зарахуванні періоду з 14.01.1992 року по 06.02.2003 року до пільгового стажу роботи.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , копія якої наявна у матеріалах справи, позивач:

- 14.01.1992 року прийнятий слюсарем по ремонту апаратурного устаткування 4 розряду на підприємстві «Каталізатор»;

- 28.03.1994 року переведений слюсарем-ремонтником 5 розряду на Державному підприємстві «Каталізатор»;

- 3012.1998 року переведений електрозварщиком 5 розряду у ВАТ «Каталізатор»;

- 06.02.2003 року звільнений за власним бажанням;

- 11.07.2003 року прийнятий в ремонтне управління електрогазозварювальником 5 розряду з ремонту хлорної групи 2 цеху;

- 02.04.2007 року звільнений за власним бажанням.

У відповідності до архівної довідки №01-16/914 від 20.09.2021 року АТ «Каталізатор» створене шляхом перетворення Дніпродзержинського державного підприємства «Каталізатор» (Наказ Фонду держмайна України по Дніпропетровській області 31.08.1995 року №12/57-1-АО). 18.01.2011 року загальними зборами акціонерів ВАТ «Каталізатор» прийнято рішення про реорганізацію підприємства у ТДВ «Каталізатор». Постановою від 12.03.2018 року Господарським судом Дніпропетровської області визнано ТДВ «Каталізатор» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 12.03.2019 року (справа №904/258/18). Архівним управлінням Кам`янської міської ради прийняло на довгострокове зберігання документи з кадрових питань (особового складу) на договірних засадах (акт приймання-передавання від 09.11.2018 року №4). У вказаній довідці також передбачено, що документи з кадрових питань фонду ТДВ «Каталізатор» мають соціально-правове значення і будуть використовуватись для надання архівних довідок про підтвердження факту роботи у шкідливих умовах.

Згідно з архівною довідкою №Д-1318/03-09 від 16.09.2021 року « ОСОБА_2 » (так у тексті російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наказом від 14.01.1992 року №1 по малому підприємству «Каталізатор» Дніпродзержинського виробничого об`єднання «Азот», прийнятий слюсарем по ремонту апаратурного обладнання 4 розряду з 14.01.1992 року; наказом від 28.03.1994 року №41-к переведений слюсарем- ремонтником 5 розряду державного підприємства «Каталізатор» з 28.03.1994 року; наказом від 06.02.2003 року №1 по Відкритому акціонерному товариству «Каталізатор» « ОСОБА_2 » (так у тексті російською мовою) звільнений з посади електрозварника 5 розряду з 06.02.2003 року за особистою заявою; примітка: за сумісництвом не працював, відомості про переведення на іншу роботу та роботу з неповним робочим днем відсутні, перебував у відпустках без збереження заробітної плати: з 16.09.1992 року по 25.09.1992 року (10к.д.), з 24.02.1994 року по 01.03.1994 року (6к.д.).

У матеріалах справи наявні архівні довідки №Д-1319/03-09 від 16.09.2021 року, №Д-1320/03-09 від 16.09.2021 року, №Д-1321/03-09 від 16.09.2021 року, якими вказано, що в архівному фонді «Мале підприємства «Каталізатор» Дніпродзержинського виробничого об`єднання «Азот» у відомостях нарахування заробітної плати за період 1992-1994 роках значиться « ОСОБА_2 » (так у тексті російською мовою), слюсар 4, 5 розряду, електрозварник; на машинних носіях за період з 1995 року по 2003 рік значиться як слюсар-ремонтник 5 розряду, електрозварник 5 розряду; з 1996 року по 2003 рік значиться як слюсар-ремонтник 5 розряду, електрозварник 5 розряду.

Довідкою АТ «Дніпроазот» №018-1-701 від 02.11.2021 року підтверджено, що позивач у період з 11.07.2003 року по 02.04.2007 року працював повний робочий день на ВАТ «ДніпроАЗОТ» електрогазозварником 5 розряду дільниці з ремонту хлорної групи цехів №2, що передбачена Списком №1 розділ VIII, підрозділ 8А А. пункт 1, позиція 8А.1; робоче місце атестовано: Наказом по підприємству від 19.07.1999 року №738, наказом по підприємству від 21.09.2000 року №1224, наказом-постановою по підприємству від 15.07.2004 року №609.

АТ «Дніпроазот» листом №018-1-19 від 20.01.2022 року повідомив, що ОСОБА_1 у період з 11.07.2003 року по 02.04.2007 року працював електрозварювальником 5 розряду дільниці з ремонту хлорної групи цехів №2 ремонтного управління, тобто був працівником ремонтного структурного підрозділу, та у зазначений період у відпустці без збереження заробітної плати не перебував. Підрахунок пільгового стажу здійснюється у такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах зі шкідливими умовами праці, ділиться на 21,2 при п`ятиденному робочому тижні. Робоче місце електрогазозварника 5 розряду дільниці з ремонту хлорної групи цехів №2 ремонтного управління атестовано по Списку №1 (вибірково), тобто з застосуванням коефіцієнту 21,2 відповідно до Порядку №383. Для зарахування органом ПФУ періоду з 11.07.2003 року по 02.04.2007 року до пільгового стажу роботи, надано додаток до довідки від 02.11.2021 року №018-1-701, довідку та витяг з табелю відпрацьованого часу у шкідливих умовах, виданих на підставі книги №989 запису робіт та відпрацьованого часу робітником у цехах зі шкідливими умовами праці, що дають право на пільгову пенсію.

Посади «електрогазозварювальника», «електрозварник», «слюсаря» відповідно до Наказів №90 від 19.08.1994 року, №43 від 14.04.1999 року, №738 від 19.07.1999 року, про результати проведення атестації робочих місць віднесені до посад, які надають право на пільгові пенсії.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 року таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, у даному випадку 5 років, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожен 1 рік такої роботи.

Позивачу до пільгового стажу роботи не враховано період роботи з 11.07.2003 року по 02.04.2007 року, так як довідка від 02.11.2021 року №018-1-701, видана АТ «Дніпроазот», містить інформацію про період пільгового стажу 2 роки 3 місяці 25 днів, що не відповідає тривалості періоду, не зазначено перебування у відпустках без збереження заробітної плати.

Відповідно до п. 7 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731 (далі також Порядок № 383) у разі неритмічної роботи підприємства чи організації підрахунок пільгового стажу здійснюється в такому порядку: загальна кількість днів, протягом яких працівник повний робочий день був зайнятий на роботах із шкідливими умовами праці, ділиться на 25,4 - при шестиденному робочому тижні і на 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні.

Позивачем до матеріалів справи додано копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , згідно з якої позивач у період з 11.07.2003 року по 02.04.2007 року працював в ремонтному управлінні електрогазозварювальником 5 розряду з ремонту хлорної групи 2 цеху; довідку №018-1-19 від 20.01.2022 року, якою надано пояснення на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №96 від 11.01.2022 року, та вказано, що період пільгового стажу (2 роки 3 місяці 25 днів) не відповідає тривалості періоду (11.07.2003-02.04.2007), оскільки застосовано для розрахунку пільгового стажу положення п.7 Порядку №383.

Таким чином, відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу період з 11.07.2003 року по 02.04.2007 року.

Щодо незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 14.01.1992 року по 06.02.2003 року у зв`язку з незазначенням у яких цехах підприємства виконувались роботи та на ремонті якого обладнання був зайнятий, а факт роботи на посадах слюсаря-ремонтника, електрозварника в хімічних цехах, а саме: в особливо-шкідливих умовах праці не підтверджено, суд зазначає таке.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 року року), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 року № 412), (надалі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 року Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637) за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , копія якої наявна у матеріалах справи, позивач:

- 14.01.1992 року прийнятий слюсарем по ремонту апаратурного устаткування 4 розряду на підприємстві «Каталізатор»;

- 28.03.1994 року переведений слюсарем-ремонтником 5 розряду на Державному підприємстві «Каталізатор»;

- 3012.1998 року переведений електрозварщиком 5 розряду у ВАТ «Каталізатор»;

- 06.02.2003 року звільнений за власним бажанням;

Довідкою №Д-1318/03-09 від 16.09.2021 року підтверджено, що позивач 14.01.1992 року прийняти слюсарем по ремонту апаратурного обладнання 4 розряду; наказом від 28.03.1994 року №41-к переведений слюсарем-ремонтником 5 розряду державного підприємства «Каталізатор»; 06.02.2003 року Наказом №1 по Відкритому акціонерному товариству «Каталізатор» ОСОБА_1 звільнений з посади електрозварника 5 розряду.

Відповідно до архівних довідок №Д-1319/03-09, №Д-1320/03-09 та №Д-1321/03-09 від 16.09.2021 року, позивач значиться у відомостях про нарахування заробітної плати за періоди з 1992 року по 1994 рік (електрозварник 4, 5 розряду), з 1995 року по 2003 рік (слюсар ремонтник 5 розряду, електрозварник 5 розряду), з 1996 року по 2003 рік (слюсар-ремонтник 5 розряду, електрозварник 5 розряду).

Наказами №92 від 19.08.1994 року, №43 від 14.04.1999 року, №90 від 19.08.1999 року затверджено перелік робочих місць, професій, виробництв, посад, атестованих по умовах праці для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по Списках №1 та №2, зокрема «слюсар-ремонтник» та «електрозварник», які віднесені до Списку №1.

Крім того, у спірний період діяли Списки №1 та №2, затверджені Постановами КМУ від 11.03.1994 року №162, згідно з якими до Списку №1 віднесені такі посади як: «слюсар», «електрозварник».

Таким чином, відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу період роботи з 14.01.1992 року по 06.02.2003 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з моменту звернення за призначенням пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах та районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, на територіальні управління Пенсійного фонду України в районах покладено функції по призначенню (перерахунку) і виплаті пенсії.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право голови держави, уряду, інших посадовців в органах державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. А в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати дискреційні повноваження, користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення щодо призначення пенсії, та враховуючи те, що відповідачем не проводився розрахунок стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у даному рішенні, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 04.01.2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду у даній справі.

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог (ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України) та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №24 від 17.02.2022 року, яке прийняте не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України, та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо незарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача.

Враховуючи положення статті 139 КАС України та часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 992грн. 40 коп. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів в розмірі 496грн 20коп.

Керуючись ст. 139, 242-246, 257 - 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.01.2022 року №96 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 04.01.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.02.2022 року №24 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що зараховуються для призначення пенсії, в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 14.01.1992 року по 06.02.2003 року.

Визнати протиправним не зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №1 періоди роботи з 14.01.1992 року по 06.02.2003 року та з 11.07.2003 року по 02.04.2007 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 14.01.1992 року по 06.02.2003 року та з 11.07.2003 року по 02.04.2007 року

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.01.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, яка буде надана судом у рішенні по даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 248грн. 10 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 248грн. 10 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко