Справа № 320/7765/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7765/21 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Собківа Я.М., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом до Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області в якому просили:

- визнати протиправним та скасувати рішення Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області №704-4-VIII від 30.06.2021 "Про реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки" в частині реєстрації у Державному реєстрі речових прав речового права (право комунальної власності) в особі Пристоличної сільської ради на земельні ділянки: площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0011; площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0012;

- визнати протиправним та скасувати рішення Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області №788-4-VIII від 30.06.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ";

- визнати протиправним та скасувати рішення Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області №789-4-VIII від 30.06.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Пристоличну сільську раду Бориспільського району Київської області передати ОСОБА_2 земельну ділянку у власність площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0011, для ведення особистого селянського господарства в с. Проліски Бориспільського району Київської області;

- зобов`язати Пристоличну сільську раду Бориспільського району Київської області передати ОСОБА_1 земельну ділянку у власність площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0012, для ведення особистого селянського господарства в с. Проліски Бориспільського району Київської області.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Решта сторін до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.09.2005 між Щасливською сільською радою та Малим приватним підприємством "КІМ" в особі директора ОСОБА_3 на підставі рішення Щасливської сільської ради Бориспільського району Київській області від 12.01.2005 №237.16-25-IV "Про передачу в оренду земельної ділянки МПП "КІМ" під розміщення придорожнього кафе" укладено договір №173, відповідно до якого МПП "КІМ" передано в оренду (в строкове, платне володіння і користування) земельну ділянку під розміщення придорожнього кафе загальною площею 0,8 га строком на 49 (сорок дев`ять) років по АДРЕСА_1 .

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В. та зареєстрований в реєстрі 07.09.2005 за №3716.

Також, вказаний договір зареєстрований Бориспільському відділі Київської регіональної філії Центру ДЗК 17.10.2005 за №29.

Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :03:003:0001, що підтверджується даними Публічної кадастрової карти України (https://map.land.gov.ua/?cc=3428089.29133088,6514216.61924752&z=16&l=kadastr&bl=ortho10k_all&marker=3428109.,6514216.61924752).

Із даною земельною ділянкою за кадастровим номером :03:003:0001 межують декілька земельних ділянок, а саме:

- земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0011 площею 0,50 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

- земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0012 площею 0,50 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

Як повідомили позивачі, ОСОБА_3 , який займає посаду директора МПП "КІМ", є рідним братом ОСОБА_1 та є рідним дядьком ОСОБА_2 .

16.06.2021 ОСОБА_2 звернувся до Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства в с. Проліски Бориспільського району Київської області, яка сформована відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, внесена до Державного земельного кадастру та якій присвоєно кадастровий номер :03:003:0011.

У вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що даною земельною ділянкою користується добровільно, відкрито та безперервно з 2005 року, а тому просив надати дану земельну ділянку у власність на підставі ст.ст. 12, 116, 118, 119, 121 Земельного кодексу України.

На виконання вимог ст. 116 Земельного кодексу України ОСОБА_2 до сільської ради додав всі необхідні документи, у тому числі й схему розташування земельної ділянки.

Заява ОСОБА_2 була зареєстрована 16.06.2021 за вх. №02-11/1140.

Також, 17.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства в с. Проліски Бориспільського району Київської області, яка сформована відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, внесена до Державного земельного кадастру та якій присвоєно кадастровий номер :03:003:0012.

У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив, що даною земельною ділянкою користується добровільно, відкрито та безперервно з 2005 року, а тому просив надати дану земельну ділянку у власність на підставі ст.ст. 12, 116, 118, 119, 121 Земельного кодексу України.

На виконання вимог ст. 116 Земельного кодексу України ОСОБА_1 до сільської ради додав всі необхідні документи, у тому числі й схему розташування земельної ділянки.

Заява ОСОБА_1 була зареєстрована 17.06.2021 за вх. №02-11/1153.

29 червня 2021 року на сайті Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області (https://schaslyve-rada.gov.ua/docs/814279/) було опубліковано Розпорядження голови Пристоличної сільської ради від 21.06.2021 №6 "Про скликання четвертої сесії восьмого скликання Пристоличної сільської ради", відповідно до якого скликано засідання четвертої сесії восьмого скликання Пристоличної сільської ради на 30 червня 2021 року о 13.00 годині та винесено на розгляд пленарного засідання четвертої сесії, зокрема, такі питання:

"26. Про реєстрацію права комунальної власності за Пристоличною сільською радою на земельні ділянки:

- площею 0,50 га, кадастровий номер 322088800:03:003:0011;

- площею 0,50 га, кадастровий номер 322088800:03:003:0012;

- площею 0,50 га, кадастровий номер 322088800:03:002:0006.

111. Про розгляд звернення ОСОБА_2 про передачу у власність земельної ділянки площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства в с.Проліски.

112. Про розгляд звернення ОСОБА_1 про передачу у власність земельної ділянки площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства в с.Проліски.".

30.06.2021 Пристоличною сільською радою Бориспільського району Київської області прийнято рішення №788-4-VIII "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ", яким відмовлено гр. ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,50 га в с. Проліски Бориспільського району Київської області для ведення особистого селянського господарства на підставі невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Також, 30.06.2021 Пристоличною сільською радою Бориспільського району Київської області прийнято рішення №789-4-VIII "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3 ", яким відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,50 га в с. Проліски Бориспільського району Київської області для ведення особистого селянського господарства на підставі невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В той же час, рішенням Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області від 30.06.2021 №704-4-VIII "Про реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки" вирішено, зокрема, зареєструвати у Державному реєстрі речових прав речове право (право комунальної власності) в особі Пристоличної сільської ради на земельні ділянки:

- площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0011;

- площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0012.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем вказаних рішень, позивачі звернулися з даним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Частиною 1 статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

За результатами аналізу положень ст. 79-1 Земельного кодексу України та ст. 50 Закону України "Про землеустрій" Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц вказала, що якщо земельна ділянка сформована, то розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження позбавлені будь-якого сенсу.

З огляду на викладене та враховуючи обставини вільного користування позивачами спірними земельними ділянками ще з 2005 року, позивачі мали усі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням щодо оформлення бажаної земельної ділянки у власність.

Слід врахувати, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Відповідно правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Правовідносини у сфері забезпечення прав на землю громадян регулюються Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Тобто, частина 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачає відповідний перелік документів, що має бути поданий до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, а саме: клопотання, в якому зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені ст. 118 ЗК України.

Отже, якщо особою, яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №815/6942/17.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, відмовляючи у наданні дозволу, відповідний орган повинен навести усі підстави відмови.

У постанові від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а Судова палата для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшла висновку, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності ("виправдання") свого рішення.

Проте, в оспорюваних рішеннях Пристоличної сільської ради №788-4-VIII від 30.06.2021 та №789-4-VIII від 30.06.2021 відсутні посилання на докази невідповідності місця розташування земельних ділянок, не наведено жодного обмеження використання такої землі всупереч містобудівної документації.

Відтак, Пристолична сільська рада, приймаючи рішення №788-4-VIII від 30.06.2021, №789-4-VIII від 30.06.2021, лише процитувала положення ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, так і не зазначивши дійсної підстави позбавлення позивачів їх законного права на очікування в отримання земельних ділянок на законних підставах.

Щодо доводів відповідача про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0012 та :03:003:0011 відносяться до земель комерційного призначення, то це не відповідає дійсності, оскільки згідно викопіювання з публічної кадастрової карти стосовно вказаних земельних ділянок цільове призначення даних земельних ділянок визначається як для ведення особистого селянського господарства (том І, а.с.148, 149).

Окрім того, суд звертає увагу, що зазначення нової підстави для відмови позивачам у передачі земельних ділянок суперечить вищенаведеній сталій практиці Верховного Суду, викладеній в постанові від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а.

У той же час, у постанові від 28.10.2020 Велика Палата Верховного Суду у справі №240/8547/19 вказала про те, що у кожній конкретній справі судами надається оцінка правомірної чи неправомірної поведінки органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений передавати у власність чи користування земельні ділянку.

Саме у цій справі №240/8547/19 Велика Палата Верховного Суду сформувала критерії, які можуть кваліфікуватися як недобросовісна поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи.

Враховуючи зазначене, рішення Пристоличної сільської ради №788-4-VIII від 30.06.2021 та №789-4-VIII від 30.06.2021 взагалі не містять мотивованої відмови у передачі позивачам земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0012 та :03:003:0011, які є сформованими згідно ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Більше того, вказуючи на нібито невідповідність місцю розташування спірних земель містобудівній документації, сам же відповідач ігнорує ту обставину, що ще попереднім рішенням №704-4-VІІІ від 30.06.2021 вирішив зареєструвати право комунальної власності на сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0012 та :03:003:0011 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства.

Тобто, якщо брати до уваги нумерацію прийнятих рішень сільської ради, то вбачається, що відповідач спочатку вирішив оформити за собою право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0012 та :03:003:0011 для ведення особистого селянського господарства (і при цьому не ставало жодних заперечень стосовно неможливості проведення такої реєстрації) - рішення №704-4-VІІІ від 30.06.2021; а потім відповідач розглянув заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про передачу у власність спірних земель для ведення особистого селянського господарства в с. Проліски Бориспільського району та відмовив (оспорювані рішення №788-4-VIII від 30.06.2021, №789-4-VIII від 30.06.2021).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач в даному випадку діяв недобросовісно, формально лише задля безпідставного прийняття рішень про відмову у передачі позивачам земельних ділянок, що не може розцінюватись судом як вмотивована відмова.

Окрім того, сільська рада фактично перевірила відповідність земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0012 та :03:003:0011 вимогам Земельного кодексу України та іншій документації, оскільки своїм же рішенням №704-4-VІІІ від 30.06.2021 вирішила оформити право комунальної власності, у зв`язку з чим і зобов`язана була прийняти позитивне рішення на користь позивачів за результатами розгляду їх заяв від 16.06.2021 за вх. №02-11/1140 та від 17.06.2021 за вх. №02-11/1153.

Більше того, з аналізу змісту протоколу постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, благоустрою та збереження навколишнього природного середовища №10 (друге засідання) від 18.06.2021 та рішень сільської ради №788-4-VIII від 30.06.2021, №789-4-VIII від 30.06.2021 свідчать про розбіжності між дійсними підставами відмови позивачам у передачі земельних ділянок.

Так, під номером 114 у протоколі вищезазначеної Комісії №10 (друге засідання) від 18.06.2021 вказано, що комісія не рекомендує передати у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0011, так як сільська рада вже оформляє право комунальної власності на них.

Під номером 115 у протоколі вищезазначеної Комісії №10 (друге засідання) від 18.06.2021 вказано, що комісія не рекомендує передати у власність ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0012, так як сільська рада вже оформляє право комунальної власності на них.

Тобто, комісія раніше згідно протоколу №10 від 15.06.2021 (під номером 9) вирішила рекомендувати сільській раді оформити право комунальної власності на такі землі, у зв`язку з чим і рекомендовано відхилити заяви позивачів про отримання відповідних земель.

Водночас, зміст оспорюваних рішень №788-4-VIII, №789-4-VIII від 30.06.2021, прийнятих на сесії Пристоличної сільської ради, свідчить про зовсім іншу підставу відмови у задоволенні заяв, а саме нібито невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, тощо.

У той же час, ст. 44 Регламенту Пристоличної сільської ради, затвердженого рішенням Пристоличної сільської ради від 04.02.2021 №239-2-VIII (далі - Регламент), який оприлюднено за посиланням: https://schaslyve-rada.gov.ua/docs/642115/, визначено загальний порядок розгляду питань порядку денного, який передбачає, що під час розгляду питання порядку денного заслуховується виступ ініціатора такої пропозиції з її обґрунтуванням, опонентів пропозиції, а також заслуховується виступ з цього питання голови або секретаря ради і представника відповідної комісії.

Згідно ч. 1 ст. 54 Регламенту перед голосуванням, головуючий зачитує тексти пропозиції чи поправки, що будуть ставитися на голосування, при цьому називається ініціатор внесення тексту.

Отже, якщо слідувати приписам ст.ст. 44, 54 Регламенту, то перед голосуванням за розгляд заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 головуючим повинно було зачитатися проекти рішень, підготовлених Комісією та проголосованих, про відмову у передачі земельних ділянок у зв`язку із початком процедури оформлення цих земель у землі комунальної власності.

Протокол засідання сесії Пристоличної сільської ради від 30.06.2021 не містить жодних змін у проектах рішень, які виносились на голосування по питанням за №111 та №112, які попередньо готувала Комісія.

Натомість, рішення №788-4-VIII, №789-4-VIII від 30.06.2021 містять інші мотиви відмови позивачам, аніж вирішувалось на Комісії та доповідалось перед голосуванням.

Вказане беззаперечно свідчить про порушення сільською радою вимог ст. ст. 44, 54 Регламенту, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується, що під час прийняття оспорюваних рішень сільської ради №704-4-VIII від 30.06.2021, №788-4-VIII від 30.06.2021, №789-4-VIII від 30.06.2021 відповідачем порушено порядок розгляду цих заяв, розбіжності між висунутими для обговорення на порядок денний та поставленими на голосування питаннями.

Згідно ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Враховуючи положення ст.ст. 12, 116, 118, 122 Земельного кодексу України питання безоплатної передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, яким у даному випадку є Пристолична сільська рада Бориспільського району Київської області.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Частиною 11 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

З аналізу приписів частини 11 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вбачається імперативний її характер щодо обов`язкового оприлюднення органами місцевого самоврядування усіх проектів актів останніх, але з відсиланням на норми Закону України "Про доступ до публічної інформації" в частині регулювання порядку такого оприлюднення.

Так, зокрема, нормами п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначені способи оприлюднення проектів актів органів місцевого самоврядування: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати: нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії, прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Частиною 3 статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" органи місцевого самоврядування є розпорядниками інформації для цілей цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зобов`язано розпорядників інформації оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами.

Отже, відповідач, як орган місцевого самоврядування та розпорядник інформації, був зобов`язаний здійснити оприлюднення проектів спірних рішень не пізніш як за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття.

Водночас, застереження щодо інших, скорочених, строків оприлюднення вказаних проектів актів, зокрема, - негайно після їх підготовки, містяться у ч. 11 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Однак законодавець, визначаючи скорочені строки, окреслив випадки, за яких вони можуть бути застосовані. Це виникнення надзвичайних ситуацій та інші невідкладні випадки, передбачені законом.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10.07.2019 по справі №299/1914/17-а.

Суд звертає увагу, що Пристолична сільська рада не виконала обов`язкові приписи Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про доступ до публічної інформації", оскільки проекти спірних рішень не були оприлюднені на офіційному веб-сайті Пристоличної сільської ради, що підтверджується даними сайту https://schaslyve-rada.gov.ua.

Виключно було оприлюднене вже результати голосування четвертої сесії восьмого скликання за адресою посилання: https://schaslyve-rada.gov.ua/docs/816988/

Отже, спірні рішення №704-4-VIII, №788-4-VIII, №789-4-VIII було прийнято Пристоличною сільською радою 30.06.2021, проте проекти вказаних рішень не були оприлюднені на офіційному веб-сайті Пристоличної сільської ради, що свідчить про недотримання відповідачем процедури оприлюднення проектів спірних рішень.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що відповідачем не було дотримано вимог ч. 11 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ч. 3 ст. 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Дані порушення, у свою чергу, позбавили позивачів можливості бути обізнаним про розгляд даних проектів рішень, які безумовно зачіпають їх права та інтереси як осіб, які звернулися до сільської ради для вирішення питання про передачу земельних ділянок, а також завчасно повідомити орган місцевого самоврядування про дотримання позивачами всіх вимог, передбачених ч. 6 ст. 118 ЗК України, з метою попередження незаконної відмови у вирішенні заяв позивачів.

При цьому, недотримання органом місцевого самоврядування зазначених норм та не здійснення оприлюднення проекту рішення за 20 робочих днів до дати його розгляду є підставою для скасування такого рішення, прийнятого з порушенням встановленої процедури.

Така правова позиція, викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 08.08.2019 у справі №500/6108/16-а, у постанові від 21.09.2018 у справі №337/2530/17, у постанові від 28.02.2018 у справі №200/11264/16-а.

Більше того, ч.ч. 7, 8 ст. 25 Регламенту визначено, що рішення про скликання чергової сесії Ради доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 (десять) днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд Ради.

Інформація про скликання сесії Ради оприлюднюється на офіційному веб-сайті Ради.

Водночас, на офіційному веб-сайті Пристоличної сільської ради (адреса посилання: https://schaslyve-rada.gov.ua/docs/814279/) лише 29.06.2021 оприлюднено розпорядження сільського голови "Про скликання четвертої сесії Пристоличної сільської ради", що також є порушенням ст. 25 Регламенту і не забезпечує відкритості, доступності діяльності органу місцевого самоврядування.

У свою чергу, відповідно до ст. 2 Регламенту, останнім встановлюється порядок скликання сесій ради, підготовки і розгляду нею питань, проведення засідань, прийняття рішень ради, загальні умови формування та організації роботи постійних та інших комісій ради, виконавчих органів ради, здійснення депутатської діяльності, обрання і затвердження посадових осіб місцевого самоврядування та інші процедури, які випливають з повноважень ради, встановлених Конституцією та законами України (ст. 2 Регламенту).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Регламенту проект порядку денного сесії ради, не пізніш як за 10 (десять) днів до дати початку сесії ради, формує Пристоличний сільський голова на основі:

1) плану роботи ради;

2) пропозицій секретаря ради;

3) пропозицій депутатів ради;

4) пропозицій постійних та інших комісій ради;

5) пропозицій, поданих громадою в порядку місцевої ініціативи;

6) пропозицій виконавчого комітету;

7) пропозицій старост.

8) пропозицій членів територіальної громади, поданих у порядку місцевої ініціативи або електронної петиції

Статтею 37 Регламенту визначено порядок оголошення початку розгляду питання порядку денного. Зокрема, перехід до розгляду чергового питання порядку денного оголошується головуючим на засіданні.

Головуючий оголошує номер питання, що розглядається відповідно до порядку денного, повідомляє про назви і редакції проектів документів (в тому числі й альтернативних), які підлягають розгляду, та про прогнозований порядок розгляду питання відповідно до цього регламенту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 38 Регламенту розгляд питання порядку денного включає: доповідь, співдоповідь, запитання та відповіді доповідачеві, обговорення та заключне слово доповідача.

Для доповіді надається час тривалістю до 5 хвилин, співдоповіді - до 3 хвилин, постановку запитання - до 1 хвилини, відповіді на запитання - до 1 хвилин, час на запитання та відповіді доповідачеві - до 5 хвилин і заключного слова - до 2 хвилин.

Отже, з вищевказаних приписів вбачається, що у кожного питання, яке включається в порядок денний сесії сільської ради та ставиться на голосування депутатів, має бути обов`язково ініціатор питання, тобто особа чи орган (комісія, комітет тощо), які внесли певну пропозицію.

Проте, зі змісту рішення Пристоличної сільської ради №704-4-VІІІ від 30.06.2021 "Про реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки" не вбачається жодного ініціатора внесення такої пропозиції, що є порушенням ст. 28 Регламенту.

Більше того, прийняте рішення сільської ради №704-4-VІІІ від 30.06.2021 "Про реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки", зокрема земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0011 та :03:003:0012, взагалі не змінює речового права органу місцевого самоврядування щодо володіння, користування та розпорядження такими землями, які в силу закону - ст. 83 Земельного кодексу України є землями комунальної власності.

Частинами 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, опублікованих на Публічній кадастровій карті України, сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0011 та :03:003:0012 перебувають у комунальній власності.

Таким чином, відсутня будь-яка необхідність у реєстрації комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0011 та :03:003:0012, які в силу ст. 83 Земельного кодексу України належать до комунальної власності.

Отже, Пристоличною сільською радою було прийнято формальне рішення №704-4-VІІІ від 30.06.2021 "Про реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки", зокрема земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0011 та :03:003:0012, яке не створює та не змінює статус таких земель комунальної власності, а слугувало у подальшому формальною підставою для відмови позивачам у передачі відповідних земель.

Крім того, положення ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 12, 118, 122 Земельного кодексу України не надають право сільській раді вирішувати долю земель комунальної власності, не вирішивши при цьому заяви позивачів про передачу їм у власність земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0011 та :03:003:0012 із земель комунальної власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Оскільки Пристолична сільська рада є виборним органом і представляє інтереси жителів села і територіальної громади (ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"), а тому й такий орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями свавільно, всупереч правам та інтересам жителів, порушувати норми законодавства стосовно черговості вирішення питань про відведення земельних ділянок у власність, чим протиправно обмежено доступ позивачів до позитивного прийняття відповідачем рішень про відведення у власність земельних ділянок.

Таким чином, рішення Пристоличної сільської ради №704-4-VІІІ від 30.06.2021 прийняте всупереч ст. 118 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 16, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 28, 37, 38, 44, 54 Регламенту, зокрема порушено черговість розгляду заяв позивачів у співвідношенні із рішенням №704-4-VІІІ, також не дотримано порядок підготовки питань, що виносяться на розгляд депутатів Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, зокрема, несвоєчасно розміщені проекти спірних рішень.

Також, рішення Пристоличної сільської ради № 788-4-VIII від 30.06.2021, №789-4-VIII від 30.06.2021 прийняті всупереч ст. 19 Конституції України, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, адже відсутня належна вмотивована відмова у відведенні земельних ділянок, а дії сільської ради свідчать про недобросовісну поведінку під час розгляду заяв позивачів.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення сільської ради №788-4-VIII від 30.06.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_2 ", №789-4-VIII від 30.06.2021 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_3 " та №704-4-VIII від 30.06.2021 "Про реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки" в частині реєстрації у Державному реєстрі речових прав речового права (право комунальної власності) в особі Пристоличної сільської ради на земельні ділянки: площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0011; площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0012, є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд звертає увагу, що під ефективним засобом (способом) захисту порушеного права слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а також бути адекватним наявним обставинам.

Відновлення становища, яке існувало до порушення, в позовних вимогах поєднується з припиненням дії, яка порушує право, та може знаходити свій прояв у вимогах, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію, таким чином відновлює становище, яке існувало до порушення.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернувся позивач, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до ч. ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає громадянам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту, згідно з якою засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13 Конвенції, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Водночас, суд звертає увагу, що поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами: 1) за допомогою оціночних понять, наприклад: за наявності поважних причин орган вправі надати …, у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…, рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам… тощо; 2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав; 3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів; 4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Дійсно, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання ухвалити рішення.

Однак, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача ухвалити рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Так, відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Окрім цього, відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 13.05.2020 у справі № 450/555/14-а, для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Наведені норми права свідчать про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Як вже було зазначено судом, відповідно до ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно положень ст.ст. 12, 116, 118, 122 Земельного кодексу України питання безоплатної передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, яким у даному випадку є Пристолична сільська рада Бориспільського району Київської області.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зобов`язання відповідача передати позивачам у власність відповідні земельні ділянки, адже належим захистом порушених прав позивачів в даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про передачу у власність двох земельних ділянок площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства в с. Проліски Бориспільського району Київської області з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п.п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог скасувати з прийняттям нового рішення у цій частині.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року - в частині позовних вимог про зобов`язання Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області передати ОСОБА_2 земельну ділянку у власність площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0011, для ведення особистого селянського господарства в с. Проліски Бориспільського району Київської області; зобов`язання Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської передати ОСОБА_1 земельну ділянку у власність площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0012, для ведення особистого селянського господарства в с. Проліски Бориспільського району Київської області - скасувати, прийняти нове рішення в цій частині.

Зобов`язати Пристоличну сільську раду Бориспільського району Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про передачу у власність земельної ділянки площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0011, для ведення особистого селянського господарства в с. Проліски Бориспільського району Київської області.

Зобов`язати Пристоличну сільську раду Бориспільського району Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу у власність земельної ділянки площею 0,50 га, кадастровий номер :03:003:0012, для ведення особистого селянського господарства в с. Проліски Бориспільського району Київської області

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Я.М.Собків

суддя В.В.Файдюк