Справа № 120/6000/21-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6000/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик В.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

04 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання протиправними дій Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня у 2021 році у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених коштів; зобов`язання Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених коштів.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що у 2021 році нарахування та виплата щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 через Департамент соціальної політики Вінницької міської ради не здійснювалася, тобто позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача. Крім того, апелянт стверджує, що до позовної заяви не долучено докази звернення позивача щодо виплати йому у 2021 році грошової допомоги як учаснику бойових дій відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також відмови відповідача у виплаті такої допомоги.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що підтверджується наявним в матеріалах справи посвідченням серії НОМЕР_1 .

17.05.2021 позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про доплату грошової допомоги до 5-го травня відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до суми 8845 грн (а.с.12).

Листом від 31.05.2021 №17-08-78929/8-04-32 (а.с.11) відповідач відмовив позивачу у доплаті грошової допомоги до 5-го травня та зазначив про те, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачена Департаментом в межах фактично виділених та профінансованих на цю мету коштів відповідно до постанови КМУ від 08.04.2021 №325.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що разову грошову допомогу позивачу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено статтею 12 частиною 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що свідчить про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі та, як наслідок, наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5-го травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22.10.1993 року (далі - Закон № 3551-XII).

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Пп."б" пп. 1 п. 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28.12.2007 року (який набрав чинності 01.01.2008 року) ч. 5 ст. 12 Закону України № 3551-XII викладено у такій редакції:

"Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28.12.2007 року.

Законом України від 28.12.2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (який набрав чинності 01.01.2015 року) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання вказаних положень Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України щороку приймалися постанови, якими визначено розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій, а саме: № 147 від 31.03.2015 року, № 141 від 02.03.2016 року, № 233 від 05.04.2017 року, № 170 від 14.03.2018 року, № 237 від 20.03.2019 року та № 112 від 19.02.2020 року.

Рішенням від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України в частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому в п. 2.2 мотивувальної частини рішення від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Відповідно до ст.91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 відновлено дію ч.5 ст.12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для визначення розміру разової грошової допомоги позивачу у 2021 році слід застосовувати ч.5 ст.12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13 січня 2021 року у зразковій справі № 440/2722/20 .

Виходячи з суб`єктного складу спірних правовідносин, підстав виникнення спору та правового регулювання спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про те, що дана справа відповідає ознакам типової справи, викладеним у рішенні Верховного Суду у справі № 440/2722/20.

Згідно з ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV) мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2021 року - 1769 грн.

Отже, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році становить 8845 грн. (1769 грн. х 5).

Таким чином враховуючи, що разову грошову допомогу виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що у 2021 році нарахування та виплата щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 через Департамент соціальної політики Вінницької міської ради не здійснювалася.

На підтвердження вказаних обставин відповідач долучив до апеляційної скарги лист Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 28.09.2021 №08-00-008-64261, в якому вказано про те, що станом на 27.09.2021 нарахування та виплата ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 через Департамент соціальної політики Вінницької міської ради не здійснювалася.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ст.75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи вищенаведене, за відсутності списків осіб, яким призначено виплату грошової допомоги до 5 травня у 2021 році, та розрахункових документів лист Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 28.09.2021 №08-00-008-64261 не є допустимим та достовірним доказом того, що у 2021 році нарахування та виплата щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 через Департамент соціальної політики Вінницької міської ради не здійснювалася.

Судом встановлено, що в листі від 31.05.2021 №17-08-78929/8-04-32 (а.с.11) у відповідь на звернення позивача відповідач зазначив про те, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачена позивачу в межах фактично виділених та профінансованих на цю мету коштів відповідно до постанови КМУ від 08.04.2021 №325.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач не заявляв доводів про те, що виплата допомоги позивачу у 2021 році не здійснювалася, відповідні докази до відзиву Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради не долучено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.