Справа № 120/3237/20-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 серпня 2022 р. Справа № 120/3237/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій військової частини, які полягають у проведенні позивачу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.11.2016 року з урахуванням базового місяця січень 2016 року.

На думку позивача, базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення визначено невірно, оскільки для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, в якому заробітна палата працівника зросла за рахунок її постійних складових. Відтак відповідно до архівної довідки № 179/1/8090 від 26.06.2020 року посадовий оклад позивача залишився незмінним з липня 2012 року. А тому враховуючи обставини, саме липень 2012 року є належним базовим місяцем для здійснення обчислення індексації грошового забезпечення.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 08.06.2022 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Відповідачем надано відзив, яким заперечує щодо заявлених позовних вимог з підстав того, що саме до дискреційних повноважень військової частини належить обов`язок щодо встановлення базового місяця, нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача.

Представником позивача надано відповідь на відзив, якою просить позовні вимоги задовольнити та наголошує, що посадовий оклад позивача не змінився саме з липня 2012 року тому базовим місяцем для здійснення обчислення індексації грошового забезпечення позивача слід вважати липень 2012 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив, що позивач в період з 01.01.2012 року по 25.11.2016 року проходив службу у Центральному територіальному управлінні внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, яка перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині А НОМЕР_2.

25.11.2016 року звільнений з військової служби Центрального територіального управлінні внутрішнього аудиту Міністерства оборони України.

На день виключення позивача зі списків особового складу військової частини з ним не було проведено виплату індексації за 01.01.2016 року по 25.11.2016 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року у справі № 802/1900/18-а, серед іншого зобов`язано військову частині А НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.11.2016 року.

На виконання даного рішення суду позивачеві нараховано та виплачено індексацію із урахуванням базового місяця січень 2016 рік.

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо обрання для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення базового місяця (січень 2016 року), позивач звернувся до суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Частиною 1 статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1-4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ч. 6 стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відповідно до абз. 5 статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною 2 статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок №1078) визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників

Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту (п. 1-1 Порядку № 1078).

Згідно з абз. 1-4 п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Із зазначеного можна дійти висновку, що місяць в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Спірним у даних правовідносинах є питання визначення базового місяця індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.11.2016 року.

Так на момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року № 1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців. Постанова набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Зазначена постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року.

Відповідно до постанови № 1294 в період її дії з 01.01.2008 року по 28.02.2018 рік, слід прийти до обґрунтованого висновку про незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців у вказаний період.

Департамент юридичного забезпечення Міністерства оборони України у роз`ясненні № 298/ПУ/1402 від 16.11.2020 року зазначає, що починаючи з грудня 2015 року, з метою забезпечення єдиних умов нарахування індексації для усіх військовослужбовців, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення має здійснюватись з місяця, наступного за місяцем останнього підвищення посадових окладів військовослужбовців відповідно до рішення Уряду. Тобто станом на 2015-2018 роки таким місяцем при проведенні індексації є січень 2008 року.

Враховуючи архівну довідку № 179/1/8090 від 26.06.2020 року останнє підвищення посадового окладу позивача відбулося в липні 2012 року у сумі 1900 грн. Такий розмір посадового окладу відповідно зазначеної довідки залишився незмінним до травня 2013 року.

Відповідно до довідки № 179/1/18091 від 26.06.2020 року посадовий оклад позивача з травня 2013 року по грудень 2014 року теж складав 1900 грн.

Згідно довідки № 350/1801/1/2064/пс від 14.12.2016 року посадовий оклад позивача з грудня 2014 року по листопад 2016 року складав 1900 грн.

Тому, в розумінні Закону України "Про індексації доходів населення" та Порядку № 1078, останні зміни посадового окладу у бік збільшення відбулися в липні 2012 року, а тому це дає підстави прийняти липень 2012 року за 1 відсоток та здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації з наступного місяця тобто з серпня 2012 року.

При цьому, зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Верховний Суд в останній постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 806/2883/17 прийшов до висновків, що відповідно пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяці, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Аналогічна правова позиція випливає зі змісту постанов Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17 і від 22 липня 2020 року у справі №400/3017/19.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що зміна розміру премії за рахунок додаткових можливостей відповідача не є підставою вважати квітень 2007 року базовим при розрахунку індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Оскільки для обрахунку індексації має значення підвищення саме окладу, а не інших додаткових видів грошового забезпечення, то правомірно вважати, що базовим місяцем для обрахунку індексації його грошового забезпечення є саме липень 2012 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частинні визнати протиправними дії військової частини А НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 25.11.2016 року, враховуючи базовий місяць, який використовувався у січні 2016 року. А відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з військової частини А НОМЕР_2 на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.11.2016 року в сумі 13619,24 грн., із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) липень 2012 року, суд зазначає наступне.

Нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача у період проходження ним військової служби є дискреційними повноваженнями відповідача.

За відсутності рішення суду про його зобов`язання такі дії вчинити, вимога про стягнення грошових коштів є передчасною та не підлягає задоволенню.

З огляду на необхідність повного та всебічного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.11.2016 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) липень 2012 року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 ) до військової частини А НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини А НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.11.2016 року, враховуючи базовий місяць, який використовувався у січні 2016 року.

Зобов`язати військову частину А НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 25.11.2016 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу липень 2012 року, з урахуванням виплаченої суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович