Справа № 480/2112/22
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2022 року Справа № 480/2112/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2112/22
за позовом ОСОБА_1
до Сумської митниці Державної митної служби України
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Сумської митниці Державної митної служби України, в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Слобожанською митницею в травні 2021 року проведена документальна невиїзна перевірка дотримання вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару, митне оформлення якого здійснено за деклараціями від 14.05.2018 року № UА 805180/2018/008839, від 08.02.2019 № UА 805180/2019/004333, від 19.09.2019 року № UА805180/2019/025975.
Про перевірку та її наслідки позивачу стало відомо лише з додатку ДІЯ.
Позивач вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними у зв`язку з чим звернувся до суду.
Ухвалою суду від 11.02.2022 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що на підставі наказу Слобожанської митниці Державної митної служби від 21.04.2021 року № 129 Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи в період з 05.05.2021 по 06.05.2021 митницею проведено документальну невиїзну перевірку.
За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформлені товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями № UА 805180/2018/008839 від 14.05.2018, № UА 805180/2019/004333 від 08.02.2019, №UА 805180/2019/025975 від 19.09.2019.
Перевіркою встановлено, що при митному оформленні товарів за митною декларацією типу ІМ40ДЕ:
- від 14.05.2018 № UA805180/2018/008839 Автомобіль легковий, що був у використанні - 1 шт. Марка VOLKSWAGEN; модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення: 2017. Модельний рік виготовлення: 2017. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна: 1390 см3...
- від 08.02.2019 № UA805180/2019/004333 Автомобіль легковий, що був у використанні - 1 шт. Марка VOLKSWAGEN; модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 . Календарний рік виготовлення: 2016. Модельний рік виготовлення: 2016. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна:1395 cm3...
- від 19.09.2019 № UA805180/2019/025975 Автомобіль легковий , що був у використанні - 1 шт. Марка VOLKSWAGEN; модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 . Календарний рік виготовлення: 2018. Модельний рік виготовлення: 2019. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна: 1395 см3... в порушення вимог частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 21 статті 58, частини 1 статті 257 та частин 1, 2 статті 368 МКУ, платником податків/декларантом занижено базу оподаткування товару.
Такі дії (подання неправдивих відомостей про митну вартість товару без врахування витрат за логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу) призвели до порушення законодавства України з питань оподаткування, та як наслідок, до фактичного ненадходження податків (коштів) до Державного бюджету України.
Відповідач вважає, що митницею при проведенні документальної невиїзної перевірки визначенні суми податкового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій) та винесенні податкові повідомлення - рішення на підставі, в межах та у спосіб, передбачений законодавством, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а. с. 39-46).
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що Слобожанською митницею Державної митної служби 21.04.2021 року винесено наказ № 129 Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи (а.с. 54).
В період з 05.05.2021 по 06.05.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби України проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформлені товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями № UА 805180/2018/008839 від 14.05.2018, № UА 805180/2019/004333 від 08.02.2019, №UА 805180/2019/025975 від 19.09.2019, за результатами якої 12.05.2021 складено акт перевірки № 21/21/7.14-19/ НОМЕР_4 (а. с. 12-21).
Перевіркою встановлено, що при митному оформленні товарів за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ:
- від 14.05.2018 № UA805180/2018/008839 Автомобіль легковий, що був у використанні - 1 шт. Марка VOLKSWAGEN; модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення: 2017. Модельний рік виготовлення: 2017. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна: 1390 см3.
- від 08.02.2019 № UA805180/2019/004333 Автомобіль легковий, що був у використанні - 1 шт. Марка VOLKSWAGEN; модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 . Календарний рік виготовлення: 2016. Модельний рік виготовлення: 2016. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна:1395 cm3...
- від 19.09.2019 № UA805180/2019/025975 Автомобіль легковий , що був у використанні - 1 шт. Марка VOLKSWAGEN; модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 . Календарний рік виготовлення: 2018. Модельний рік виготовлення: 2019. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна: 1395 см3... в порушення вимог частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 21 статті 58, частини 1 статті 257 та частин 1, 2 статті 368 МКУ, декларантом занижено базу оподаткування товару.
На підставі вищезазначеного акту перевірки 28.05.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби прийнято податкові повідомлення - рішення, а саме:
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Статтею 345 Митного кодексу України визначено, що документальною перевіркою є сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України (частина 2 статті 345).
Згідно з частиною 3 вказаної статті, митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
На виконання частини 6 статті 345 Митного кодексу України, результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.
Відповідно до статті 351 Митного кодексу України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.
Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:
1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;
2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.
Статтею 354 Митного кодексу України врегульовано, що результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка) про результати перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами митного органу, які проводили перевірку, та реєструється в митному органі протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення встановленого для проведення перевірки строку. Такий акт (довідка) після реєстрації в митному органі протягом трьох робочих днів вручається для підписання керівнику підприємства або уповноваженій ним особі чи надсилається підприємству в порядку, встановленому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (частина 2 статті 354).
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником митного органу або особою, яка виконує його обов`язки протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення або надіслання підприємству акта про результати перевірки у порядку, передбаченому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень підприємства до акта про результати перевірки - приймається з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта про результати перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді підприємству (частина 12 статті 354).
Згідно з частиною 14 статті 354 Митного кодексу України, в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.
Доводи стосовно незгоди з рішеннями митного органу щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування викладаються підприємством під час апеляційного оскарження податкових повідомлень-рішень про визначення суми грошового зобов`язання, винесених за результатами документальної перевірки, у порядку, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України (частина 15 статті 354).
На виконання підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, у разі, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, такий контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань.
При цьому, пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України унормовано, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Отже, за змістом вказаних норм, у встановлених випадках, після митного оформлення товару, митний орган має право проводити перевірку повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України, під час проведення якої, досліджувати питання правильності визначення митної вартості товарів. У разі встановлення порушень визначення митної вартості товарів, рішення щодо правильності її визначення окремим документом не оформлюється, а відповідні факти зазначаються в акті перевірки.
Якщо особа незгодна з висновками митного органу про порушення порядку визначення митної вартості товарів та, як наслідок, заниження податкових зобов`язань, вона має право викласти свої заперечення під час оскарження податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому Податковим кодексом України.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 50 Митного кодексу України передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, встановлені частиною 1 статті 57 Митного кодексу України. До таких методів відносяться:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (частина 2 статті 57).
При цьому, частиною 3 статті 57 Митного кодексу України встановлено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Таким чином, системний аналіз вказаних норм, дає підстави дійти висновку, що у разі встановлення під час перевірки факт неправильного визначення митної вартості, митний орган має право відкоригувати цю вартість у встановленому порядку, послідовно застосовуючи відповідні методи її визначення. Визначена у такий спосіб митна вартість товару, в свою чергу, є базою для донарахування грошових зобов`язань шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень.
Проте, суд не погоджується із такими доводами відповідача, виходячи з наступного.
Відповідно ч.1 до ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Згідно ч.4 до ст.102 Податкового кодексу України у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
Проте, судом зі змісту акту перевірки від 12.05.2021 № 21/21/7.14-19/ НОМЕР_4 встановлено, що базою для нарахування податкових зобов`язань позивачу за платежами мито на транспортні засоби та податок на додану вартість, стала відкоригована відповідачем митна вартість товару, що ввозився на територію України за митною декларацією від 14.05.2018 № UA805180/2018/008839 (а.с.15).
Суд зазначає, що оскільки митна декларація № UA805180/2018/008839 була подана митному органу 14.05.2018, то саме ця дата є датою виникнення податкових зобов`язань ОСОБА_1 , зокрема, по сплаті мита та по податку на додану вартість. У зв`язку з цим, беручи до уваги приписи статті 102 Податкового кодексу України, Слобожанська митниця мала право самостійно визначити суму грошових зобов`язань позивача по вказаній декларації, не пізніше закінчення 1095 дня, а саме: до 14.05.2021.
З матеріалів справи судом встановлено, що при проведенні перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 08.02.2019 №UA805180/2019/004333, встановлено, що до митного оформлення декларантом/уповноваженою особою надавались:
- ордер замовлення на купівлю товару від 22.11.2018 №б/н на суму 2803 дол. США;
- документ права власності на пошкоджений транспортний засіб (salvage certificate of title ) від 11.10.2018 №U208027;
- коносамент від 03.12.2018 №18191862 (контейнер НОМЕР_5 ), доставка з NEWARK (USA) до порту м. Одеса (Україна);
- висновок спеціаліста №07021137 від 07.02.2019;
- платіжні документи (квитанція про сплату митних платежів від 30.01.2019 №0/0/125563344/1, платник; ОСОБА_1 : призначення: за оформлення транспортного засобу);
- інші документи, необхідні для митного оформлення.
При цьому, як зазначено в акті перевірки, що при здійсненні аналізу електронних митних декларацій та інформації отриманої за листами Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-146 вих-21 та Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 №2714/117/24/6-2021, встановлено, що через АТ КБ ПриватБанк STEFANOV OLEKSANDR MYKOLAIOVYCH здійснив сплату коштів:
- за платіжним дорученням від 21.02.2018 (SW24IB22023516) у розмірі 2893 дол. США на рахунок Copart Member Wire Account ( US/SAN Francisco) згідно інвойсу від 21.11.2018 №287099;
- та сплатою Shynkarenko Oksana за інвойсом від 28.12.2018 №319502 у розмірі 1100 ДОЛ США на рахунок Atlantic ExpressCorp.
Зазначені платежі були здійснені за товар (транспортний засіб) за логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу марки VOLKSWAGEN: модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 за коносаментом від 03.122018 №18191862 (контейнер BSIU9314139), доставка з NEWARK (USA) до порту м.ODESSA (Україна).
Таким чином, перевіркою встановлено не декларування в повному обсязі фактурної вартості товару (транспортного засобу), кошти, які фактично сплачені громадянином ОСОБА_1 за товар (вантажне відправлення) інші послуги, за платіжним дорученням від 22.11.2018 (SW24IB22023516) згідно інвойсу від 21.11.2018 №287099 у розмірі 2893 дол СІЛА, за інвойсом від 28.12.2018 №319502 у розмірі 1100 дол. США( разом 3993 дол. США), та не враховані в повному обсязі декларантом при митному оформленні транспортного засобу.
Як зазначалося судом вище, дані платіжні документи та інвойси позивачем до митного оформлення не надавалися всупереч вимог частини 2 статті 53 МКУ, якою передбачено подання для підтвердження заявленої митної вартості товарів, в тому числі, таких як: декларація митної вартості; рахунок - фактура (інвойс); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування,- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Враховуючи зазначене під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів, митне оформлення яких здійснено за МД від 08.02.2019 №UA805180/2019/004333 після їх випуску, відповідачем правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товару як бази оподаткування ввізним митом та податком на додану вартість .
Також, судом встановлено, що при проведенні перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 19.09.2019 №UA805180/2019/025975, встановлено, що до митного оформлення декларантом/уповноваженою особою надавались:
-ордер замовлення на купівлю товару від 15.07.2019 №б/н на суму 4000 дол. США:
- коносамент від 18.07.2019 №19137712 (контейнер НОМЕР_6 ), доставка з NEWARK (USA) до порту Yuzhny (Україна);
- висновок спеціаліста №19092691 від 19.09.2019;
- інші документи, необхідні для митного оформлення.
За митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UA805180/2019/025975 здійснено митне оформлення товару Автомобіль легковий, бувший у використанні - 1 шт. Марка VOLKSWAGEN; модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 . Календарний рік виготовлення: 2018. Модельний рік виготовлення: 2019. Тип двигуна бензиновий. Колір синій. Робочий об`єм циліндрів двигуна: 1395 см3... та випущено у вільний обіг. Митна вартість товару визначена декларантом/уповноваженою особою за основним методом на рівні 4400 дол. США (4000+400) (еквівалент 108547,35 грн) за курсом Національного банку України на дату подачі МД: 1 дол. США = 24,669853 грн.) з урахуванням витрат на транспортування у розмірі 400 дол. США (зазначено декларантом у вкладці «Розрахунок « та «Вартість» до електронної митної декларації АСМО «Інспектор». Декларація митної вартості (далі - ДМВ), декларантом не подавалася.
При цьому, як зазначено в акті перевірки, при здійсненні аналізу електронних митних декларацій та інформації отриманої за листами Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-146 вих-21 та Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 №2714/117/24/6-2021, встановлено, що через АТ КБ ПриватБанк STEFANOV OLEKSANDR MYKOLAIOVYCH здійснив сплату коштів:
- за платіжним дорученням від 16.09.2019 (SW24J916060804) у розмірі 1250 дол. США на рахунок на рахунок Atlantic ExpressCorp (7751 W.88th , Bridgeview, Illinois US).
Зазначені платежі були здійснені за товар (транспортний засіб) за логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу Марка VOLKSWAGEN; модель JETTА. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 за коносаментом від 18.07.2019 №19137712 (контейнер НОМЕР_6 ), доставка з NEW YORK (USA) до порту Yuzhny (Україна).
Суд зазначає, що пунктом "а" та пунктом "b" частини 2 статті 7 Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) передбачено що:
а) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
b) під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої транзакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або з порівнюваними кількостями, або із кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.
Статтею 49 МКУ визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів визначено статтею 368 МКУ, частиною 2 цієї статті встановлено, що при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.
Відповідно до пункту 1 та пункту 4 частини 1 статті 50 МКУ, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів та розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно частин 1 статті 51 МКУ, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 2 статті 51 МКУ визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною 2 статті 53 МКУ визначено документи, що подаються для підтвердження заявленої митної вартості товарів, в тому числі, такі як: декларація митної вартості; рахунок - фактура (інвойс); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування. - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 10 статті 58 МКУ зазначається, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті такі як (не виключно): витрати, понесені покупцем (в тому числі комісійні на брокерська винагорода): витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України: витрати на страхування цих товарів.
Частиною 21 статті 58 МКУ зазначено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.
Частиною 1 статті 257 МКУ визначено, що декларування здійснюється шляхом заявляння за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Згідно пункту 4 частини 5 статті 54 МКУ, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу.
Відповідно до частини 8 статті 264 МКУ з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Частиною 1 статті 55 МКУ визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорт), приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 МКУ виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до п. п. 54.3.6 п.54.3, ст. 54 ПКУ, у разі, якщо результати митного оформлення, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях, митний орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 279 МКУ, базою оподаткування товарів митом, що переміщуються через митний кордон України, на які Законом встановлено адвалорні ставки мита, є митна вартість товарів.
Відповідно ст. 278 МКУ, датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.
Згідно п. 190.1. ст. 190 ПКУ базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III МКУ, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
Відповідно п. 187.8. ст. 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Виходячи із аналізу зазначених вище норм, суд доходить висновку, що не виявлення під час митного оформлення порушень законодавства, не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені у подальшому.
Частиною 2 статті 293 МКУ, встановлено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.
Таким чином, суд погоджується з висновками митного органу щодо заниження позивачем митної вартості товару, що призвело до порушення частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 21 статті 58 частини 1 статті 257 та статті 368 Митного кодексу України, пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України та заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита та ПДВ за митними деклараціями від 19.09.2019 №UA805180/2019/025975 та від 08.02.2019 №UA805180/2019/004333.
Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідач як суб`єкт владних повноважень належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваних рішень, при їх прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук