Справа № 600/1605/22-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/1605/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Чернівецької міської ради (далі - відповідач), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької міської ради від 01.12.2021 року № 613 в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 3,4 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (02.01), згідно з доданими графічними матеріалами.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.09.2021 року звернувся із клопотанням до посадових осіб відповідача, про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, за рахунок земель запасу міста за адресою: АДРЕСА_2 , на відстані орієнтовно 30 метрів у північно-східному напрямку від земельної ділянки (кадастровий номер :18:003:0412). До клопотання було додано всі необхідні документи, а також графічне зображення земельної ділянки, однак станом на 12.04.2022 року дане клопотання не розглянуто.

Звертав увагу суду на те, що 01.12.2021 року на 13 сесії Чернівецької міської ради було прийнято рішення № 613, відповідно до якого надано дозвіл, зокрема, на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 3,4 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (02.01), згідно з доданими графічними матеріалами. Департаменту урбаністики та архітектури міської ради було доручено виступити замовником з розробки цього проекту землеустрою. При цьому зазначив, що за результатами проведення спрощеної закупівлі https://prozorro.gov.Ua/tender/UA-2022-01-14-005795-a між Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, в особі директора Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради Тимофійчука Андрія Івановича, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 від 15.02.2022 року № 1.

Відтак вважає, що в разі отримання ним дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, безоплатно у власність за рахунок земель запасу міста за адресою: АДРЕСА_2 , на відстані орієнтовно 30 метрів у північно-східному напрямку від земельної ділянки (кадастровий номер :18:003:0412), наявність земельної ділянки, розроблення проекту землеустрою щодо відведення якої в районі АДРЕСА_1 передбачено договором від 15.02.2022 року № 1 буде законною підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації прошеної позивачем земельної ділянки.

На думку позивача, спірне рішення в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 3,4 га є протиправним, таким що не відповідає нормам закону - і обмежує право останнього набути у власність шляхом безоплатної приватизації земельну ділянку, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

2. Відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що питання встановлення порядку розпорядження комунальною власністю (землею) міста Чернівці, належить до компетенції Чернівецької міської ради, та реалізується шляхом прийняття актів у формі рішень. Відтак вважає, що прийнятим рішенням не порушено прав та інтересів позивача.

3. Третіми особами письмових пояснень до суду не подано.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

2. Ухвалами суду від 13.04.2022 року та 03.05.2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення адміністративного позову - відмовлено повністю.

3. 03.05.2022 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника Чернівецької міської ради, про закриття провадження в справі.

4. 26.07.2022 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення адміністративного позову.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

1. 09.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького міського голови із клопотанням, яке просив розглянути на сесії Чернівецької міської ради, про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, безоплатно у власність за рахунок земель запасу міста за адресою: АДРЕСА_2 , на відстані орієнтовно 30 метрів у північно-східному напрямку від земельної ділянки (кадастровий номер :18:003:0412). До клопотання позивачем додано копії паспорта, РНОКПП, посвідчення учасника бойових дій, а також графічне зображення земельної ділянки (викопіювання з Офіційного геопорталу Чернівецької міської ради).

2. 01.12.2021 року на 13 сесії Чернівецької міської ради VПІ скликання прийнято рішення № 613, відповідно до якого надано дозвіл, зокрема, на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 3,4 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (02.01), згідно з доданими графічними матеріалами. Департаменту урбаністики та архітектури міської ради було доручено виступити замовником з розробки цього проекту землеустрою.

3. За результатами проведення спрощеної закупівлі між Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, в особі директора, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було укладено договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 від 15.02.2022 року № 1.

3. 03.12.2021 року позивач звернувся в Чернівецький окружний адміністративний суд з позовом до Чернівецької міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Чернівецької міської ради щодо залишення клопотання від 09.09.2021 року без розгляду строком більше одного місяця;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду на черговій сесії прийняти рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, безоплатно у власність за рахунок земель запасу міста за адресою: АДРЕСА_2 , на відстані орієнтовно 30 метрів у північно-східному напрямку від земельної ділянки (кадастровий номер :18:003:0412);

- зобов`язати Чернівецьку міську раду подати до Чернівецького окружного адміністративного суду у встановлений судом строк звіт про виконання, рішення суду у цій справі.

3. 07.12.2021 року Чернівецьким окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі № 600/6736/21-а.

4. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 року в справі № 600/6736/21-а визнано протиправною бездіяльність Чернівецької міської ради щодо залишення клопотання ОСОБА_1 від 09.09.2021 без розгляду строком більше одного місяця. Зобов`язано Чернівецьку міську раду на черговій сесії розглянути клопотання ОСОБА_1 від 09.09.2021 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,10 га, безоплатно у власність за рахунок земель запасу міста за адресою: АДРЕСА_2 , на відстані орієнтовно 30 метрів у північно-східному напрямку від земельної ділянки (кадастровий номер :18:003:0412).

5. Судом також досліджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , замовником якого є - Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Перелік питань, які відносяться до відання органів місцевого самоврядування сільських, селищних, міських рад визначають норми статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Так, зокрема, серед інших повноважень відповідно до статті 26 частини 1 пункту 34 цього Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону регулювання земельних відносин. Також, згідно статі 33 частини 1 пункту "б" підпункту 9 даного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження з організації і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Статтею 71 зазначеного вище Закону встановлено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

3. Відповідно до статей 142-145 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах наданих їм повноважень шляхом прийняття рішень.

4. Відповідно до статті 2 частини 1 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Положеннями статті 12 частини 1 підпункту "а" Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 83 частинами 1, 2 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Статтею 116 частинами 1, 2 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із положеннями статті 118 частини 6 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (стаття 118 частина 7 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 118 частини 9 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

5.Таким чином, системний аналіз положень Земельного кодексу України дозволяє суду дійти висновку, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є лише одним з етапів одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності та є обов`язковою складовою визначеної Земельним кодексом України процедури передачі земельної ділянки у власність громадянам. Розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має на меті визначення меж земельної ділянки в натурі, а також з`ясування обставин, що можуть бути перешкодою для надання такої земельної ділянки.

Прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є лише початковим та обов`язковим етапом у визначеному чинним законодавством порядку передачі земельної ділянки у власність, який надає право громадянину звернутися до відповідної організації для виконання робіт з розроблення проекту землеустрою. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

6. Як зазначалось вище, позивач оскаржує рішення Чернівецької міської ради від 01.12.2021 № 613 в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 3,4 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (02.01), згідно з доданими графічними матеріалами.

Підставою для скасування оскаржуваного рішення позивач зазначає, те що спірним рішенням обмежується його право на набуття у власність бажаної земельної ділянки шляхом безоплатної приватизації, в разі задоволення його клопотання, про отримання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність такої земельної ділянки.

7. Надаючи оцінку доводам позивача , суд зазначає, наступне.

Згідно норм Земельного кодексу України набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

При цьому, на законодавчому рівні відсутня пряма заборона для подання декількома особами аналогічних заяв щодо однієї земельної ділянки (волевиявлення декількох осіб). Також отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб позитивного рішення про надання земельної ділянки у користування, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеної у постанові від 17.10.2018 у справі №380/624/16-ц, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права.

Згідно із приписами статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у ст. 126 ЗК України.

Відтак, виходячи з аналізу приписів ст.ст. 116, 118 ЗК України отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Як вбачається із матеріалів справи, докази перебування вказаної земельної ділянки у власності, користуванні або оренді на час розгляду справи відсутні, що в свою чергу свідчить про відсутність на момент звернення до суду, доказів порушення інтересів позивача чи обмеження його права набути у власність бажану земельну ділянку, внаслідок прийняття спірного рішення.

Суд також звертає увагу на те, що як позивач, так інші особи мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку.

8. Крім того, слід зазначити, що рішення, яким було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради виступити замовником розробки проектної документації, є індивідуальним актом, який може оскаржити виключно особа, якої стосується право або інтерес визначений в акті. Інша особа може в судовому порядку оскаржити індивідуальний акт лише у випадку, коли вказаним рішенням було порушено права, свободи та інтереси особи якої цей акт стосується.

Водночас суд зазначає, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили, що у зв`язку із прийняттям відповідачем оскарженого індивідуального акту - права, свободи та інтереси позивача потребують захисту, з огляду також і на те, що позивач спірним рішенням не позбавляється права звернутись із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою в будь-якому іншому місці з вільною земельною ділянкою.

Суд зазначає, що для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, необхідно встановити, що оскаржуваним рішенням чи дією (бездіяльністю) суб`єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи або особи в інтересах якої вона звертається.

Проаналізувавши наведене вище, суд дійшов висновку про безпідставність посилання позивача на порушення його прав прийняттям відповідачем спірного рішення, оскільки оскаржуване рішення не стосується його безпосередньо і жодним чином не впливає на його права, свободи чи інтереси.

9. При цьому варто зауважити, що висновки суду, які наведені вище очевидно вказують на те, що спірне рішення в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 3,4 га узгоджується з вимогами частини 2 статті 2 КАС України, які визначають, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази і довести певні обставини, які свідчать про правомірність його дій/бездіяльності, законність прийнятих рішень. Як свідчить наведене вище, відповідач у згаданих правовідносинах, спростував доводи позивача щодо протиправності спірного рішення, як акту індивідуальної дії.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається відповідач, дають суду підстави для висновків, які спростували доводи позивача, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судом не вирішується питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради, фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач - Чернівецька міська рада (Центральна площа, 1, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя О.В. Боднарюк