Справа № 420/25858/21
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/25858/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П..

перевіривши матеріали апеляційної скарги Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року по справі № 420/25858/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення Одеська митниця подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2022 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку із невідповідністю апеляційної скарги вимогам ст. 296 КАС України.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2022 року надано апелянтові додатковий строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання ухвали суду апелянтом подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого апелянт зазначав, що дана справа має важливе значення для митниці, однак внаслідок введення на території України воєнного стану, апелянт не має можливості надати докази сплати судового збору через відсутність бюджетних надходжень на оплату судового збору. Також апелянт зазначав про неприпустимість перешкоджання доступу до правосуддя.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню судом враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до положень частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вказана норма Закону України "Про судовий збір" кореспондується зі ст.133 КАС України, зокрема, ч.1 даної статті передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що відстрочення сплати судового збору є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи. Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Враховуючи, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки апелянтом не наведено поважних підстав та не надано відповідних доказів для вчинення судом таких дій.

Також суд враховує, що апелянту вже було надано строк для вчинення певних процесуальних дій щодо оплати судового збору за подання апеляційної скарги, з урахування подання апеляційної скарги у законодавчо встановлений строк, а саме 24.03.2022 року. Жодних доказів стосовно вчинення якихось процесуальних дій задля оплати судового збору за подання апеляційної скарги в цій справі апелянтом не надано.

При цьому, суд вважає необхідним звернути увагу на тому, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку і умов реалізації цього права, зокрема обов`язку щодо оплати судового збору. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

З урахуванням викладеного суд відмовляє у задоволенні заявленого клопотання.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Суд звертає увагу на тому, що, держава має дотримуватися принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Враховуючи, що судом забезпечено право апелянта на апеляційне оскарження рішення шляхом надання строку на усунення недоліків апеляційної скарги та його продовження, у апелянта було достатньо часу для виконання вимог ухвали про залишення без руху апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк..

Таким чином, зважаючи на те, що станом на теперішній час судовий збір не сплачено, а положення КАС України передбачають повернення апеляційної скарги в разі не усунення недоліків, суд приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 169, 296, 298, 321, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Одеської митниці про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року по справі № 420/25858/21 - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. 329 КАС України.

.

Суддя-доповідач Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.