Справа № 640/1949/22
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1949/22 Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Василенка Я.М., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний шкірно-венерологічний диспансер Черкаської обласної ради», лікаря дерматовенеролога Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний шкірно-венерологічний диспансер Черкаської обласної ради» ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, звільнення з посади,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України, відповідач-1), Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний шкірно-венерологічний диспансер Черкаської обласної ради» (далі - КНП «ЧОШВД Черкаської обласної ради», відповідач-2), лікаря дерматовенеролога Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний шкірно-венерологічний диспансер Черкаської обласної ради» ОСОБА_2 (відповідач-3), в якому просила:

- виплатити позивачу моральну шкоду 30 000 000,00 грн. Міністерством охорони здоров`я України;

- виплатити позивачу майнову шкоду 10 000 000,00 грн. Міністерством охорони здоров`я України;

- виплатити позивачу моральну шкоду 5 000 000,00 грн. КНП «ЧОШВД Черкаської обласної ради»;

- виплатити позивачу майнову шкоду 5 000 000,00 грн. КНП «ЧОШВД Черкаської обласної ради»;

- звільнити з роботи ОСОБА_2 , дерматовенеролога, лікаря вищої категорії КНП «ЧОШВД Черкаської обласної ради» за халатне, некваліфіковане, безвідповідальне ставлення до ОСОБА_1 вагітної жінки (на час звернення до даної зазначеної вище державної медичної установи, де працювала і працює ця лікар), до здоров`я позивача, за призначення лікування від хвороби на сифіліс, якої, як показали багато аналізів з інших лабораторій як «Сінево», «Інвітро» і медичні заключення інших відповідних лікарів тощо, виявлено у позивача не було і винести лікарю догану із записом у її трудову книжку;

- виплатити моральну шкоду 1 000 000,00 грн.;

- виплатити позивачу майнову шкоду 1 000 000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року у відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, на підтвердження своєї позиції апелянт зазначає, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Від ОСОБА_1 25 липня 2022 року на адресу суду надійшла заява, в якій позивач просить розглянути апеляційну скаргу без її участі в судовому засіданні у зв`язку із сімейними обставинами та воєнним станом.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки за позовними вимогами позивач не просить суд визнати протиправними рішення, дії або бездіяльність відповідача, тому даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом даного спору є лише вимога про відшкодування з відповідача матеріальної та моральної шкоди, з огляду на що такий спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції у повній мірі з огляду на таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 3 пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у цьому Кодексі термін публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини у даній справі стосуються стягнення матеріальної та моральної шкоди з Міністерства охорони здоров`я України.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

В іншому випадку вимога про відшкодування шкоди, у відповідності до частини п`ятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У той же час, звертаючись до суду з даним позовом позивач не просить суд визнати протиправними рішення, дії або бездіяльність відповідача, що свідчить про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, так як предметом даного спору є лише вимога про відшкодування з відповідача матеріальної та моральної шкоди, що має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

При цьому, судом першої інстанції вірно звернуто увагу, що для розгляду адміністративним судом вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, такі вимоги мають бути заявлені у взаємозв`язку з вимогами, передбаченими частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також судом першої інстанції встановлено, що у позовній заяві співвідповідачами вказано КНП «ЧОШВД Черкаської обласної ради» та ОСОБА_2 , які не є суб`єктами владних повноважень та не здійснюють владних управлінських функцій.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що даний спір не є публічно-правовим та не може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови у відкритті провадження за даною позовною заявою, оскільки даний спір не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 09 серпня 2022 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Судді Я.М.Василенко

О.М.Оксененко