Справа № 140/13669/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/13669/21 пров. № А/857/5817/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, прийняте суддею Ковальчук В.Д. в м.Луцьк, у порядку письмового провадження, у справі № 140/13669/21 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю "А-СТАТ" про визнання недійсними установчих документів та припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними установчі документи, підписані директором Кравчуком С.В., з моменту реєстрації та припинення юридичної особи ТОВ «А-СТАТ».

Позовні вимоги мотивує тим, що у відповідності до статті 55-1 Господарського кодексу України існують ознаки фіктивності ТОВ «А-СТАТ», оскільки з протоколу допиту свідка ОСОБА_1 в кримінальному провадженні № 000069, який з 19.03.2019 по 26.08.2021 був засновником та з 21.03.2019 до 26.08.2021 директором даного товариства слідує, що він формально виконував за винагороду покладені на нього обов`язки директора даного товариства та не мав на меті здійснювати господарську діяльність даної юридичної особи. Одночасно ОСОБА_1 є керівником ТОВ «КАР БРОК ЮА», де також не мав на меті здійснювати господарську діяльність від імені вказаного суб`єкта господарювання.

ГУ ДПС у Волинській області протягом 2020-2021 року було вжито 5 спроб розпочати перевірку ТОВ «А-СТАТ», жодна з яких не розпочалась у зв`язку з відсутністю посадових осіб платника податків за юридичною адресою.

Позивач вважає, що підписані даним директором ТОВ «А-СТАТ» первинні документи є неналежно оформленими та не засвідчують факту вчинення відповідних господарських операцій, що також підтверджується листом іноземного компетентного органу Литовської Республіки стосовно фінансово-господарських операцій литовської компанії UAB RUBA (Lietuva Saskaita, Rokiskio r. sav. Kavoliskio k., Melioratoriu g. 8A).

Згідно даних системи СЕА ПДВ та інформаційних баз ТОВ «А-СТАТ» протягом 2020-2021 років здійснювало значне нарощення ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ, за рахунок відображення митних декларації по операціях з імпорту транспортних засобів.

Позивач посилається на правову позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 826/25343/15 та постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 у справі № 21-1575а15, відповідно до яких норми матеріального закону не пов`язують визнання ознак фіктивності юридичної особи з обов`язковим встановленням вини в діях особи (осіб), яка зареєструвала таку особу, чи попереднього кримінального провадження і постановления обвинувального вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво, тобто злочин, передбачений частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України.

Основною підставою для визнання недійсними установчих документів та припинення ТОВ «А-СТАТ» за ознаками фіктивності позивач зазначає надані його колишнім директором товариства пояснення під час досудового розслідування.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обгрунтована аналогічним вимогам позовної заяви.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задоволити.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ТОВ «А-СТАТ» зареєстроване як юридична особа 06.02.2019, місцезнаходженням якого є: Україна, 43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Дубнівська, будинок 22Б. Основним видом економічної діяльності товариства є: 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.11.2021 за кодом 24.

Відповідно до цього витягу керівником з 26.08.2021 та засновником ТОВ «А-СТАТ» є ОСОБА_2 , який є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) цієї юридичної особи.

Відповідно до інформації з бази даних ДПС: - з 21.03.2019 до 26.08.2021 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був директором ТОВ «А-СТАТ», - з 19.03.2019 до 26.08.2021 був єдиним засновником ТОВ «А-СТАТ».

З наданих пояснень ОСОБА_1 (кримінальне провадження № 000069, згідно інформації ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2021 року у справі № 463/7550/21) не мав на меті здійснювати господарську діяльність ТОВ «А-СТАТ», оскільки здійснив реєстрацію на себе зазначеного суб`єкта, як директора та засновника без справжньої мети здійснення господарської діяльності.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_1 слідує: «... є директором ТОВ «А-СТАТ», однак, формально виконує покладені на нього обов`язки. Запропонував йому бути директором Степан Матвійчук за винагороду. Роман Осадовський є юристом ТОВ «А-СТАТ», який оформлював на нього документи по дорученню. Доручення було видане на здійснення всіх юридичних, фінансових, господарських дій.

... у період обіймання посади директора, перебував у Республіці Польща, де працював зварювальником. Стверджує, що у період обіймання посади директора, протягом 2-х років, він не здійснював будь-яких дій по управлінню товариством».

ГУ ДПС у Волинській області протягом 2020 - 2021 років було вжито 5 спроб розпочати перевірку ТОВ «А-СТАТ», жодна з яких не розпочалась у зв`язку з відсутністю посадових осіб платника податків за юридичною адресою.

Вказані перевірки були ініційовані на підставі наказів ГУ ДПС у Волинській області від 09.11.2020 № 2381, від 16.01.2021 № 203, від 02.06.2021 № 1664, від 20.04.2021 № 1132 з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. та від 23.07.2021 № 2187.

При виходах перевіряючих встановлювалась відсутність посадових осіб за юридичною адресою, були складені відповідні акти неможливості проведення перевірок у зв`язку з відсутністю посадових осіб. Як зазначає позивач, згідно усних пояснень охоронця за місцезнаходженням ТОВ «А-СТАТ» не знаходиться, службові особи йому не відомі.

При виїзді за адресою реєстрації товариства вивісок, стендів чи будь-якої іншої інформації, яка б свідчила про діяльність товариства не встановлено, що, на думку позивача, додатково є свідченням нездійснення господарської діяльності від імені даного товариства ОСОБА_1 .

Крім того, на адресу ТОВ «А-СТАТ» направлялися листи-повідомлення про початок перевірки та необхідність забезпечення присутності посадових осіб підприємства за місцем реєстрації для вручення копій наказів та ознайомлення з направленнями на перевірку.

Також, ГУ ДФС у Волинській області спрямовувались запити на встановлення місцезнаходження платника податків. Здійсненими заходами оперативного управління ГУ ДФС, згідно наданих відповідей, встановити посадових осіб підприємства не вдалось.

Додатково підставою для задоволення позову позивач посилається на невідповідність чинному законодавству підписаних усіх первинних документів ОСОБА_1 від імені ТОВ «А-СТАТ», який не мав наміру здійснювати його господарську діяльність.

Відповідно до бази АС Податковий блок ТОВ «А-СТАТ» у період 01.05.2020-31.10.2020 імпортовано 3184 одиниць транспортних засобів загальною фактурною вартістю 187 840 930,7 грн. по контрактах з компаніями нерезидентами UAB RUBA ( Lietuva Saskaita, Rokiskio r. sav. Kavoliskio k., Melioratoriu g. 8A), W8 SHIPPING (4895 OLD LOUISVILLE RD SAVANNAH GEORGIA 31408 UNITED STATES).

Відповідно до інформації управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Волинській області (лист від 29.09.2021 № 67/03-20-07-12), отриманої згідно листів ДПС України від 14.07.2021 № 16002/7/99-00-07-06-03-14 та від 10.09.2021 № 20846/7/99-00-07-06-03-14 від іноземного компетентного органу Литовської Республіки стосовно фінансово- господарських операцій литовської компанії UAB RUBA (Lietuva Saskaita, Rokiskio r. sav. Kavoliskio k., Melioratoriu g. 8A) встановлено, що литовський платник податків зареєстрований платником ПДВ у Литві, але насправді не здійснює жодної діяльності, що підлягає оподаткуванню ПДВ, а також не сплачував податок на прибуток у Литві, оскільки був нарахований податковий збиток. Литовський платник не має власності у Литві, він не орендує приміщення. Відповідно до цієї інформації, отриманої від іноземного компетентного органу Литовської Республіки, на думку позивача, фірма ТОВ «А-СТАТ» не здійснювала продаж автомобілів для ТОВ «А-СТАТ».

Також позивач посилається на співставлення інформації, відображеної в складених та зареєстрованих податкових накладних ТОВ «А-СТАТ» на реалізацію контрагентам-покупцям транспортних засобів в адресу різних юридичних та фізичних осіб та інформації щодо первинної реєстрації транспортних засобів, ввезених на митну територію України наданої сервісними центрами МВС, відповідно до якої ТОВ «А-СТАТ» не складені та не зареєстровані в ЄРПН податкові накладні на реалізацію 1 399 легкових та вантажних транспортних засобів, ввезених з-за кордону загальною фактурною вартістю 80 631 617,05 грн., реєстрацію яких проведено сервісними центрами МВС. Крім того, згідно аналізу ЄРПН слідує, що суб`єкти господарської діяльності, які є покупцями автотранспортних засобів в подальшому, не відображають їх реалізацію, а реєструють реалізацію інших товарних груп (зокрема, продовольчих). Це, на думку позивача, свідчить про підміну номенклатури товару в ланцюгах постачання. Крім того, серед об`єктів оподаткування у суб`єктів господарської діяльності, котрі є покупцями, автотранспортні засоби відсутні.

В той же час, як зазначає позивач, згідно даних системи СЕА ПДВ та інформаційних баз ТОВ «А-СТАТ» протягом 2020-2021 років здійснювало значне нарощення ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ, за рахунок відображення митних декларації по операціях з імпорту транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем, як суб`єктом владних повноважень, що має право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними установчих документів та припинення юридичної особи не надано відповідних належних, допустимих та достатніх доказів, зокрема, копій вироків судів або ухвал про закриття кримінального провадження, на підтвердження обставин фіктивності ТОВ «А-СТАТ».

Згідно з п. 20.1.37 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Зазначена норма кореспондується з п. 67.2 ст. 67 ПК України, відповідно до якого контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Статтею 42 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 56 ГК суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України» від 02.12.2010 № 2756-VI доповнено Господарський кодекс України статтею 55-1 «Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання» в зв`язку з чим передбачене п. 67.2 ст. 67 ПК України право, може бути реалізоване контролюючим органом шляхом одночасного застосування норм вказаної статті ГК України.

Так, статтею 55-1 ГК України визначено ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; незареєстровано у державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово- господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Частиною 2 статті 205-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України) підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб - підприємців визначено, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, що вчинено повторно або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням свого службового становища.

Отже, правові підстави припинення юридичної особи внаслідок підроблення документів, виникають у разі доведеності ознак такої діяльності в діях керівництва суб`єкта господарювання.

Належним доказом фіктивності підприємництва є вирок суду у кримінальній справі, який, відповідно до частини 6 статті 78 КАС України, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні і контролюючим органом не надано, як суду першої, так і апеляційної інстанції, докази встановлення судовим рішенням факту підробки посадовими особами ТОВ «А-СТАТ» первинних та установчих документів.

Також колегія суддів не приймає до уваги, посилається позивача на отримання інформації від компетентного органу Литовської Республіки щодо господарської діяльності контрагента відповідача фірми UAB RUBA (Lietuva Saskaita, Rokiskio r. sav. Kavoliskio k., Melioratoriu g. 8A), з якої слідує те, що податкові органи Литви мають сумніви чи всі первинні документи про придбання та продаж товарів є реальними, а також те, чи насправді здійснювала дана фірма господарську діяльність в Литві. Однак така інформаціє не є достовірним доказом фіктивної господарської діяльності даного контрагента позивача.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що матеріали досудового розслідування за вказаним вище кримінальним провадженням не можуть бути враховані як доказ фіктивності ТОВ «А-СТАТ».

До винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.11.2018 (справа № 822/551/18),

Посилання позивача і в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах від 05.02.2019 у справі № 826/25343/15, від 30.09.2015 у справі № 21-1575а15, з якої вбачається, що норми матеріального закону не пов`язують визнання ознак фіктивності юридичної особи з обов`язковим встановленням вини в діях особи чи постановленням обвинувального вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво, колегія суддів не приймає до уваги також, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, крім письмових пояснень колишнього директора ТОВ «А-СТАТ», відсутні будь-які інші докази того, що ТОВ «А-СТАТ» з дати реєстрації не здійснювало господарську діяльність чи здійснювало таку діяльність за підробленими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 140/13669/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін