Справа № 360/8501/21
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня 2022 року Справа № 360/8501/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Солодовнікова Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом адвоката Солодовнікова Олександра Петровича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якому представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви від 29 грудня 2021 року б/н просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 29 листопада 2021 року № 52 щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до пункту "а" статі 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути направлені документи для первинного призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на пільгових умовах на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі № 360/2307/21, та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років на пільгових умовах на підставі вимог пункту "а" статті 12, статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та підпункту "а" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів № 393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей", здійснивши її нарахування та виплату з 18 березня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач проходив дійсну військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_4 у період з 27 квітня 2001 року по 04 грудня 2017 року, під час якої з моменту початку позивач приймав безпосередню участь в Антитерористичній операції в Луганській області, у зв`язку з чим позивачу надано статус учасника бойових дій та видане посвідчення серії НОМЕР_1 від 04 квітня 2015 року.

Наказом від 04 грудня 2017 року № 671-ос старшого прапорщика ОСОБА_1 (П-018255), контролера-начальника 1 групи охорони комендантського відділення відділу організації повсякденної діяльності штабу, звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, за пунктом "е" (через службову невідповідність) частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", без права носіння військової форми одягу. Вислуга років на 04 грудня 2017 року склала: календарна 17 років 11 місяців 13 днів, пільгова 13 років 09 місяців 14 днів, всього 31 рік 08 місяців 27 днів.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі № 360/2307/21, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року:

- визнано протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо неприйняття до розгляду заяви про призначення/перерахунку пенсії від 18 березня 2021 року, нездійснення оформлення всіх необхідних документів та подання про призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах ОСОБА_1 , та ненаправлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області;

- зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України розглянути заяву про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 та здійснити оформлення та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області всіх необхідних документів з поданням для призначення ОСОБА_1 пенсію за вислугою років на пільгових умовах на підставі вимог пункту "а" статті 12, статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та підпункту "а" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей".

17 листопада 2021 року на адресу позивача надійшов лист Адміністрації Державної прикордонної служби України за № 115-34327/0/6/-21вих. щодо направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області подання та необхідного пакету документів для призначення йому пенсії.

Листом від 15 грудня 2021 року за № 1200-0215-8/58230 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області надіслало на адресу представника позивача копію рішення від 29 листопада 2021 року № 52 про відмову в призначенні пенсії позивачу.

Представник позивача вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивач набув право на призначення пенсії, яка відповідно до статті 50 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" має бути призначена йому з 18 березня 2020 року.

З посиланням на положення статей 8, 19, 22, 46, 58 Конституції України, статей 7, 12, 17-1 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", підпункту "а" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", представник позивача вважає, що відповідачем протиправно не призначено позивачу пенсію за вислугу років, у зв`язку з чим порушується право позивача на отримання пенсії при дотриманні умов для її призначення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області позов не визнало, про що 13 січня 2022 року за вхідним реєстраційним № 1608/2022 через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) подало відзив на позовну заяву від 12 січня 2022 року за № 1200-0902-7/1992, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що 17 листопада 2021 року Адміністрація Державної прикордонної служби України надіслала на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років. Відповідно до поданих документів вислуга років позивача в календарному обчисленні складає 17 років 11 місяців 13 днів. Зазначеного стажу недостатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За наслідками розгляду заяви позивача від 18 березня 2021 року та доданих документів відповідачем прийнято рішення від 29 листопада 2021 року № 52 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до умов пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Календарний рік - це проміжок часу від першого до останнього дня того чи іншого року по календарю; рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Загальна тривалість вислуги у пільговому обрахуванні використовується при розрахунку розміру пенсії, а не для визначення права особи на той чи інший вид пенсії.

Відповідно до подання про призначення пенсії від 17 листопада 2021 року та витягу з наказу про звільнення від 04 грудня 2017 року № 671 о/с вислуга позивача в календарному обчисленні складає 17 років 11 місяців 13 днів, що є недостатньою умовою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262.

Також відповідач зазначив, що законодавець у назві статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років "для призначення пенсії". Однак, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії.

Статтею 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, яка в свою чергу визначає які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як "вислуга років" та "календарна вислуга років". При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії).

В той же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Позивач не мав на момент звільнення необхідної календарної вислуги років.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач зазначив, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вважає заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторони. Таким чином вимога стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу є необґрунтованою.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 28 грудня 2021 року позовну заяву адвоката Солодовнікова Олександра Петровича залишено без руху.

Ухвалою від 10 січня 2022 року про відкриття провадження в адміністративній справі справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 14 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про залучення до участі у справі Адміністрації Державної прикордонної служби України як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій, у період з 27 квітня 2001 року по 04 грудня 2017 року проходив службу у Військовій частині НОМЕР_4, що підтверджується рішенням міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 26 лютого 2015 року № 9/ІІІ/1/979, посвідченням від 04 квітня 2015 року серії НОМЕР_1 , виданим Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України, військовим квитком серії НОМЕР_3 від 18 грудня 1996 року, розрахунком вислуги років на пенсію від 22 жовтня 2021 року, витягом з наказу начальника Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України по особовому складу від 04 грудня 2017 року № 671-ос.

18 березня 2021 року позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України з заявою про призначення пенсії за вислугу років, на що отримав відмову через недостатність календарної вислуги років.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі № 360/2307/21, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року, позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо неприйняття до розгляду заяви про призначення/перерахунку пенсії від 18 березня 2021 року, нездійснення оформлення всіх необхідних документів та подання про призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах ОСОБА_1 , та ненаправлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області;

- зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України розглянути заяву про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 та здійснити оформлення та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області всіх необхідних документів з поданням для призначення ОСОБА_1 пенсію за вислугою років на пільгових умовах на підставі вимог пункту "а" статті 12, статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та підпункту "а" пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей".

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі № 360/2307/21 Адміністрацією Державної прикордонної служби України на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області направлено документи для призначення і виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , серед яких подання про призначення пенсії від 17 листопада 2021 року № 11/ПВ-10424/СУД, заява ОСОБА_1 від 18 березня 2021 року про призначення пенсії, грошовий атестат від 07 вересня 2021 року № 149, розрахунок вислуги років на пенсію від 22 жовтня 2021 року, довідка Військової частини НОМЕР_4 від 11 листопада 2021 року № 1092 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", довідка Військової частини НОМЕР_4 від 16 листопада 2021 року № 11/14141 про розмір грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за нормами, чинними станом на 01 березня 2018 року, витяг з наказу начальника Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України по особовому складу від 04 грудня 2017 року № 671-ос.

Відповідно до витягу з наказу Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України по особовому складу від 04 грудня 2017 року № 671-ос, подання про призначення пенсії від 17 листопада 2021 року № 11/ПВ-10424/СУД та розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 22 жовтня 2021 року вислуга років ОСОБА_1 для призначення пенсії станом на 04 грудня 2017 року складає: календарна - 17 років 11 місяців 13 днів, пільгова - 13 років 09 місяців 14 днів, всього 31 рік 08 місяців 27 днів.

Рішенням від 29 листопада 2021 року за № 52 ( ОСОБА_1 ) Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області відмовило позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки на день звільнення календарна вислуга років не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Нормами частин першої, п`ятої статті 14 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV "Про Державну прикордонну службу України" (далі - Закон № 661-IV) передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України попередньо вивчають склад призовників та здійснюють їх добір у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 25 Закону № 661-IV держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Абзацом першим преамбули Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист (абзац третій преамбули Закону № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту "в" статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ Пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією (частина третя статті 50 Закону № 2262-ХІІ).

Відповідно до абзаців першого, дев`ятого пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону (абзац тринадцятий пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ).

Одночасно частиною першою статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною другою статті 17 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 17 липня 1992 року прийнято постанову № 393, якою затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393 у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

На підставі системного аналізу зазначених положень Закону № 2262-ХІІ, суд дійшов висновку, що при обчисленні вислуги років, необхідної для призначення пенсії відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ, необхідно керуватися Порядком № 393.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

За приписами підпункту "а" пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

За приписами підпункту "в" пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяці - час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Відповідно до розрахунку вислуги років на пенсію від 22 жовтня 2021 року ОСОБА_1 проходив службу у Державній прикордонній службі України: у період з 27 квітня 2001 року по 01 березня 2002 року на посаді інструктора 14 прикордонної застави 2 прикордонної комендатури Військової частини НОМЕР_4 військ Південно-Східного напряму Прикордонних військ України, з 01 березня 2022 року по 07 листопада 2002 року на посаді інструктора 21 прикордонної застави 2 прикордонної комендатури Військової частини НОМЕР_4 військ Південно-Східного напряму Прикордонних військ України, з 07 листопада 2002 року по 30 січня 2003 року на посаді інструктора прикордонної служби відділення прикордонних інспекторів 21 прикордонної застави 2 прикордонної комендатури Військової частини НОМЕР_4 військ Східного напряму Прикордонних військ України, з 30 січня 2003 року по 08 травня 2003 року на посаді інструктора 1 групи оперативного реагування прикордонної застави ДВСЗ 2 прикордонної комендатури Військової частини НОМЕР_4 військ Східного напряму Прикордонних військ України, з 08 травня 2003 року по 23 серпня 2003 року на посаді курсанта курсів підготовки та перепідготовки прапорщиків центру підготовки та перепідготовки спеціалістів Національної академії Прикордонних військ України (навчання), з 23 серпня 2003 року по 22 червня 2004 року на посаді начальника 1 групи прикордонних патрулів мобільної прикордонної застави «Старобільськ» прикордонної комендатури «Старобільськ» Луганського прикордонного загону Східного напряму Прикордонних військ України, з 22 червня 2004 року по 30 травня 2005 року на посаді начальника 1 мобільної групи мобільної прикордонної застави «Старобільськ» прикордонної комендатури «Старобільськ» 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 30 травня 2005 року по 25 травня 2006 року на посаді начальника 1 мобільної групи мобільної прикордонної застави «Біловодськ» прикордонної комендатури «Біловодськ» 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 25 травня 2006 року по 24 травня 2007 року на посаді начальника 1 мобільного відділення-інспектора прикордонної служби мобільної прикордонної застави «Біловодськ» прикордонної комендатури «Біловодськ» 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 24 травня 2007 року по 19 травня 2008 року на посаді помічника начальника застави-начальника 6 відділення прикордонних патрулів прикордонної застави «Мілове» прикордонної комендатури «Біловодськ» 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 19 травня 2008 року по 24 жовтня 2008 року на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Мілове» ІІІ категорії (тип Б) 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 24 жовтня 2008 року по 04 листопада 2009 року на посаді дільничного інспектора прикордонної служби 2 відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Мілове» ІІІ категорії (тип Б) 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 04 листопада 2009 року по 24 листопада 2011 року на посаді начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби пункту пропуску «Городище» відділу прикордонної служби «Біловодськ» ІІІ категорії (тип Б) 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 24 листопада 2011 року по 14 травня 2012 року на посаді начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Станично-Луганське» ІІІ категорії (тип Б) 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 14 травня 2012 року по 29 жовтня 2013 року на посаді начальника відділення дільничних інспекторів прикордонної служби пункту пропуску «Городище» відділу прикордонної служби «Біловодськ» ІІІ категорії (тип Б) 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 29 жовтня 2013 року по 17 жовтня 2014 року на посаді дільничного інспектора прикордонної служби 1 категорії-начальника групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби (місце дислокації н.п. Городище) відділу прикордонної служби «Біловодськ» ІІІ категорії (тип Б) 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в тому числі участь в Антитерористичній операції з 07 квітня 2014 року по 17 жовтня 2014 року, з 17 жовтня 2014 року по 27 травня 2015 року на посаді старшого техніка відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки інженерно-технічного відділу 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (також період участі в Антитерористичній операції), з 27 травня 2015 року по 19 квітня 2017 року на посаді техніка (начальник радіаційного комплексу) відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки інженерно-технічного відділу 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (також період участі в Антитерористичній операції), з 19 квітня 2017 року 04 грудня 2017 року на посаді контролера-начальника 1 групи охорони комендантського відділення відділу організації повсякденної діяльності штабу 3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (також період участі в Антитерористичній операції).

За наслідками розгляду справи № 480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 квітня 2021 року зробив такі правові висновки:

1. В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що Закон № 2262-ХІІ, зокрема, пункт "а" статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років за цим Законом та для позивача він складає 23 календарних роки 6 місяців і більше. В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ, підпункту "а" пункту 3 Порядку № 393 та підпункту "в" пункту 3 Порядку № 393 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2001 року № 1497, які діяли до 27 липня 2011 року), передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 393.

Отже, позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку та призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки його вислуга на день звільнення у пільговому обчисленні становить 31 рік 08 місяців 27 днів.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1).

Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Абзацом першим пункту 4 Порядку № 3-1 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення (абзац перший пункту 6 Порядку № 3-1).

Пунктом 14 Порядку № 3-1 визначено:

Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою;

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів;

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (додаток 3);

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (пункт 17 Порядку № 3-1).

Отже, у межах спірних правовідносин позивач має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з наступного дня після звільнення зі служби, тобто з 05 грудня 2017 року. Проте, оскільки за призначенням пенсії позивач звернувся 18 березня 2021 року, тобто несвоєчасно, згідно з частиною третьою статті 50 Закону № 2262-ХІІ він має право на пенсію за минулий час не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 29 листопада 2021 року № 52 ( ОСОБА_1 ), яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити з 18 березня 2020 року ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі заяви від 18 березня 2021 року та здійснити виплату заборгованості з пенсії за вислугу років.

У задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути направлені документи для первинного призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на пільгових умовах на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі № 360/2307/21, суд вважає за необхідне відмовити з огляду на таке.

Порушене право позивача полягає у відмові суб`єкта владних повноважень призначити пенсію за вислугу років. У межах спірних правовідносин способом судового захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування індивідуального акта - рішення суб`єкта владних повноважень про відмову в призначенні пенсії за вислугу років. Дії, які суб`єкту владних повноважень необхідно вчинити у межах спірних правовідносин з метою відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, - призначити позивачу пенсію за вислугу років та здійснити виплату заборгованості з пенсії, що утворилася.

Отже, обраний представником позивача спосіб судового захисту в цій частині не відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах не є необхідним.

Таким чином позовні вимоги належить задовольнити частково.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позовну заяву відповідач заявив клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката через їх неспівмірність.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (пункти перший, другий частини сьомої статті 139 КАС України).

До позовної заяви представником позивача додано договір про надання правової допомоги від 09 грудня 2021 року б/н, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2021 року б/н, акт від 20 грудня 2021 року приймання-передачі наданих послуг № 44 до додатку № 1 договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2021 року б/н, квитанцію від 20 грудня 2021 року № 44.

Дослідженням договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2021 року б/н встановлено, що: за правову допомогу, передбачену підпунктом 1.2 Договору, Замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком № 1 до цього Договору (підпункт 3.1); в ціну Договору не включені фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за Договором (підпункт 3.2); розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються Сторонами в додатках до цього договору (пункт 4.1); за домовленістю Сторін, оплата правової допомоги може здійснюватися також у вигляді передплати або авансу (пункт 4.2).

Відповідно до додатку № 1 від 09 грудня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2021 року б/н за правову допомогу, передбачену підпунктом 1.2 Договору, Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі 5000,00 грн за надання правової допомоги, збору доказів, складання адвокатського запиту, складання позовної заяви, про що додатково складається акт прийому-передачі наданих послуг з зазначенням підстав та прийняття наданих послуг з виданням квитанції про отримання адвокатом грошових коштів від Замовника.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 20 грудня 2021 року № 44 до додатку № 1 договору про надання правової допомоги від 09 грудня 2021 року б/н Виконавець надав, а Замовник прийняв юридичні послуги щодо надання правової консультації протягом 1 години 25 хвилин, складання позовної заяви протягом 5 годин 15 хвилин. За виконання наданих послуг Виконавцем, Замовник передав 5000,00 грн, що є фіксованим розміром за надання послуг Виконавцем.

Відповідно до квитанції від 20 грудня 2021 року № 44 ОСОБА_1 сплатив Солодовнікову Олександру Петровичу 5000,00 грн за актом приймання-передачі наданих послуг від 20 грудня 2021 року № 44.

Суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн підтверджені належними доказами та стосуються даної справи.

Проте суд бере до уваги доводи відповідача щодо незначної складності цієї справи, а також те, що представник позивача вже звертався до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області подання про призначення пенсії за вислугу років (справа № 360/2307/21) та при повторному зверненні ним були використані ті ж матеріали, а позовна заява фактично була змінена шляхом визначення іншого відповідача та доповнена змістом оскаржуваного рішення, внаслідок чого час консультації та складання позовної заяви значно завищені представником позивача.

З урахуванням викладеного суд зменшує витрати на оплату правничої допомоги адвоката та присуджує до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1500,00 грн.

Питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору судом не вирішується, оскільки позивач як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов адвоката Солодовнікова Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 29 листопада 2021 року № 52 ( ОСОБА_1 ), яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити з 18 березня 2020 року ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі заяви від 18 березня 2021 року та здійснити виплату заборгованості з пенсії за вислугу років.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 1500,00 грн (одна тисяча п`ятсот грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська