Справа № 140/3957/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року ЛуцькСправа № 140/3957/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо призначення пенсії по інвалідності із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016;

зобов`язання призначити та виплачувати пенсію по інвалідності з 1 березня 2022 року із заробітної плати за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки відповідно до частини 1 та 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахуванням до додаткового стажу періоду перебування на інвалідності з 01.01.2011 по 05.10.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ. З 01.03.2022 перейшла на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Позивач зазначає, що для розрахунку розміру пенсії відповідачем взято показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, а не згідно норм частини другої статті 40 Закону №1058-IV. Окрім того, позивач посилається на те, що всупереч норм чинного законодавства без її згоди для обрахунку коефіцієнта заробітної плати було включено заробітну плату до липня 2000 року та до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, не зараховано період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, що призвело до зменшення коефіцієнта заробітної плати та страхового стажу, а в подальшому - розміру пенсійної виплати.

З такими діями відповідача ОСОБА_1 не погоджується, вважає їх неправомірними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують її конституційне право на пенсійне забезпечення в розмірі, відповідному її заробітній платі та стажу, оскільки мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону, а відтак заробітна плата (дохід) для призначення пенсії у 2022 році має визначатись із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.27).

У відзиві на позов (а.с.34-36) відповідач вимог ОСОБА_1 не визнав, вважає позов необґрунтованим і безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» передбачено з 01.03.2022 проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №1058-ІV по матеріалах пенсійних справ.

Перерахунок проводився із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,14 або з врахуванням заробітку в сумі 6186,32 грн та згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 (далі Порядок №124).

Пунктом 8 Порядку №124 передбачено, що якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13.10.1995 №379, проводиться автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійних справ.

На виконання вищезазначених норм чинного законодавства, та в зв`язку з тим, що розмір пенсії за матеріалами пенсійної справи позивачки, обчислений відповідно до Закону №1058-ІV, більший від розміру призначеної пенсії за Законом України «Про державну службу», ГУ ПФУ у Волинській області ОСОБА_1 з 01.03.2022 переведено на пенсію по інвалідності згідно Закону №1058-ІV (інвалідність внаслідок роботи на державній службі).

Порядком передбачено, що особи, яким пенсію переведено на умовах Закону №1058-ІV, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду України для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законодавчих актів, передбачених абзацом другим пункту 8 Порядку, з установленням розміру пенсії/щомісячного довічного грошового утримання, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому надійшла відповідна заява.

Відтак, підстави вважати, що у даному випадку мало місце призначення позивачці іншої пенсії за іншим законом відсутні.

Щодо зарахування до додаткового стажу періоду перебування на інвалідності з 01.01.2011 по 05.10.2019, представник відповідача зазначає, що з 01.02.2011 (згідно матеріалів пенсійної справи та даних СПОВ) позивачка є непрацюючою пенсіонеркою, тому спеціалістами управління період з 01.02.2011 по 05.10.2014 (досягла пенсійного віку 55 років) (3 роки 8 місяців 6 днів) зараховано до додаткового стажу, що визначений статтею 24 Закону №1058-ІV.

Для зарахування до додаткового стажу на підставі статті 24 Закону №1058-ІV періоду перебування на інвалідності з 01.01.2011 по 05.10.2019 відсутні підстави.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.04.2005 призначено пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю 3 групи, а з 16.01.2008 переведено на пенсію по інвалідності як особі з інвалідністю 2 групи відповідно до Закону №1058-IV.

З 01.01.2011 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про державну службу».

01.03.2022 відповідач на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» провів перерахунок пенсії позивача, відповідно до якого ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності згідно з Законом №1058-IV (а.с.14).

Про проведення вказаного перерахунку відповідач повідомив ОСОБА_1 листом від 25.03.2022 №0300-0305-8/10891 (а.с.34).

13.05.2022 позивач звернулася із заявою ГУ ПФУ у Волинській області, в якій просила провести перерахунок пенсії без врахування заробітної плати до липня 2000 року (а.с.38).

ГУ ПФУ у Волинській області рішенням від 18.05.2022 №00 відмовило у перерахунку пенсії у зв`язку з недоцільністю (а.с.37).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом №1058-IV визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулюється порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Згідно зі статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Так, згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Отже, статтею 45 №1058-IV врегульовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного за даним Законом, на інший вид пенсії, визначений цим Законом. При цьому передбачено, що в разі переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, та за бажанням особи враховується заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, тобто починаючи з 1 липня 2000 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з 19.04.2005 по 01.01.2011 позивач отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV, а з 01.01.2011 до 01.03.2022 позивач отримувала пенсію по інвалідності, що призначена відповідно до Закону України «Про державну службу».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VІІІ (далі - Закон №2148-VІІІ), який набув чинності з 11.10.2017, внесено зміни, зокрема, до Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, який доповнено пунктами 4-3 - 4-7.

Пунктом 4-7 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV передбачено, що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Таким чином, за змістом абзацу 1 пункту 4-7 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV переведення на пенсію на умовах цього Закону проводиться з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до пункту 13 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

З матеріалів справи слідує, що на виконання вимог Закону №2148-VІІІ з 01.10.2017 позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» без автоматичного переведення на пенсію за Законом №1058-ІV, розмір пенсійної виплати склав 3712,52 грн (а.с.22-23).

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., №19, ст.663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.

При цьому пунктом 8 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124, установлено, що перерахунок пенсії особам, яким пенсію/щомісячне довічне грошове утримання призначено відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379, проводиться для визначення частини розміру, обчисленої відповідно до Закону.

Якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Положення про помічника-консультанта народного депутата України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379, проводиться автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійних справ, про що органи Пенсійного фонду України інформують зазначених осіб шляхом надсилання листа або смс-повідомлення на номер мобільного телефону операторів мобільного зв`язку України.

Особи, пенсію яким відповідно до абзацу другого цього пункту переведено на пенсію на умовах Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду України для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законодавчих актів, передбачених абзацом другим цього пункту, з установленням розміру пенсії/щомісячного довічного грошового утримання, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому надійшла відповідна заява.

Матеріалами справи підтверджується той факт, з 01.03.2022 за матеріалами пенсійної справи в автоматизованому режимі відповідачем було переведено позивача на пенсію по інвалідності згідно з Законом №1058-ІV, розмір пенсійної виплати склав 3721,43 грн (а.с.14-15).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що за такого правового регулювання відповідач правомірно автоматизованим способом перевів позивача з пенсії по інвалідності, призначеної на умовах Закону України «Про державну службу», на пенсію по інвалідності на умовах Закону №1058-ІV, позаяк розмір пенсійної виплати, визначений з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, в такому випадку з 01.03.2022 становить 3721,43 грн, що є більшим за розмір пенсії по інвалідності, розрахованої за нормами Закону України «Про державну службу» (3712,52 грн).

При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, відтак наявні підстави застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-ІV.

Відповідно до правової позиції Великої Падати Верховного Суду, викладеній у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 та на яку посилається позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч.3 ст.45 Закону №1058-IV, і в такому випадку особа має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення.

Проте в даному випадку відсутні підстави для застосування вказаної правової позиції Верховного Суду до спірних правовідносин, оскільки переведення позивача на пенсію по інвалідності за Законом №1058-ІV відбулось в автоматичному режимі, без її попереднього звернення.

Крім того, суд зауважує, що пенсія по інвалідності позивачу вперше була призначена з 19.04.2005 саме за нормами Закону №1058-ІV. Отже в спірному випадку пенсія позивачу не була призначена вперше, а фактично відбувся її перерахунок.

Відтак підстави для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки по Закону №1058-ІV починаючи з 01.03.2022 відсутні.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо призначення пенсії по інвалідності із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016, зобов`язання призначити та виплачувати пенсію по інвалідності з 01.03.2022 із заробітної плати за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки є безпідставними та необґрунтованими, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Щодо зарахування до додаткового стажу періоду перебування на інвалідності з 01.01.2011 по 05.10.2019, суд зазначає наступне.

Статтею 26 Закону №1058-ІV (в редакції, що діяла на момент первинного призначення пенсії ОСОБА_1 ) визначено, що жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.

За правилами частини першої статті 24 Закону №1058-ІV до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Таким чином, період з дня встановлення інвалідності позивачу до досягнення нею пенсійного віку, який на момент призначення пенсії становив 55 років, додатково повинен зараховуватись до страхового стажу, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності.

Як встановлено судом, позивач досягла пенсійного віку, а саме: 55 років, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому позивачу встановлено 2 групу інвалідності 29.12.2010, що слідує з довідки до акта огляду МСЕК серії ВЛН №0062090, яка видана 26.01.2011 (а.с.8).

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що відповідачем до додаткового стажу зараховано період інвалідності з 01.02.2011 по 05.10.2014, тобто не з дня встановлення інвалідності, а з дня видачі довідки до акта огляду МСЕК (а.с.14-15).

З огляду на встановлені обставини суд зазначає, що відповідно до пункту 8 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Таким чином, дата огляду МСЕК є датою встановлення інвалідності, отже в даному випадку підлягає до зарахування додатковий стаж за період інвалідності позивача з 01.01.2011 по 05.10.2014, що вказує на те, що відповідач безпідставно не враховував період з 01.01.2011 по 31.01.2011 включно до додаткового стажу ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача додатково період інвалідності з 01.01.2011 по 31.01.2011 включно.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 додатково період інвалідності з 01.01.2011 по 31.01.2011 включно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кравчука, 22-В, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій