Справа № 300/7790/21
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" серпня 2022 р. справа № 300/7790/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної прокуратури про стягнення компенсації за затримку виконання рішення суду, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської обласної прокуратури (надалі відповідач) про стягнення компенсації за затримку виконання рішення суду
Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 у справі № 809/538/17, яка набрала законної сили 22.07.2020, його поновлено на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області. Проте, з 22.07.2020 року по час звернення до суду відповідач не виконав постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 року та не видав наказ про поновлення його на посаді прокурора. Зазначено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 року у справі № 300/2369/20 стягнуто з відповідача компенсацію за затримку виконання рішення про поновлення на роботі за період з 23.07.2020 року по 17.09.2020 року. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 року у справі № 300/1514/21 стягнуто з відповідача компенсацію за затримку виконання рішення про поновлення на роботі за період з 18.09.2020 року по 31.03.2021 року. Внаслідок чого, просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 358400 грн. компенсації, за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 01.04.2021 року по 30.11.2021 року, визначеної відповідно до частини 3 статті 81 ЗУ Про прокуратуру.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року відкрито провадження у даній справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.26-27).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 04.01.2022 року, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що 01.02.2021 року керівником Івано-Франківської обласної прокуратури видано накази за №62к та №63к, якими скасовано наказ від 12.08.2020 року за №629к та наказ від 20.09.2017 року за №672к відповідно. Таким чином, на даний час діючим є наказ прокурора Івано-Франківської області за №323к від 23.05.2017, яким виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 та поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області. Окрім того вказав, що Івано-Франківською обласною прокуратурою листом від 01.02.2021 за №07-88вих-21 направлено копії наказів за №62к та №63к від 01.02.2021 та повідомлено ОСОБА_1 про необхідність з`явитись у відділ кадрової роботи та державної служби Івано-Франківської обласної прокуратури для внесення відомостей до трудової книжки та приступання до виконання службових обов`язків. Зазначений лист отриманий позивачем 03.02.2021 року. Проте, станом на 28.12.2021 до Івано-Франківської обласної прокуратури позивач не з`явився. Просив суд відмовити у задоволенні позову (а.с.32-38).
Головуючий по справі суддя Панікар І.В. в період з 04.01.2021 року по 13.01.2021 року перебував на листку тимчасової непрацездатності, в період з 06.06.2022 року по 15.07.2022 року перебував у відпустці, у зв`язку з чим, строк розгляду справи продовжено.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзив на позов та в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив наступне.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 у справі № 809/538/17 позов ОСОБА_1 до Прокуратури Івано-Франківської області задоволено. Визнано протиправним і скасовано наказ прокурора Івано-Франківської області за №181к від 23.03.2017 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та з органів прокуратури. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та в органах прокуратури з 24.03.2017. Стягнуто з прокуратури Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 24 березня 2017 року по 15 травня 2017 року включно в сумі 23 653,12 грн. Постанову суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 14 783,20 грн. звернуто до негайного виконання.
На виконання вказаної постанови суду наказом прокурора Івано-Франківської області № 323к від 23.05.2017 ОСОБА_1 з 24.03.2017 року поновлено на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 у справі № 809/538/17 і в задоволенні позову відмовлено.
На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 прокурор Івано-Франківської області видав наказ від 20.09.2017 № 672к, яким скасував наказ від 23.05.2017 року за № 323к.
Постановою Верховного Суду від 22.07.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 у цій справі скасовано, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 залишено в силі.
На виконання постанови Верховного Суду від 22.07.2020 у цій справі виконувач обов`язків прокурора Івано-Франківської області видав наказ за № 629к від 12.08.2020 Про скасування наказів прокурора Івано-Франківської області стосовно ОСОБА_1 .
Також, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі № 809/538/17 задоволено заяву прокуратури Івано-Франківської області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 у цій справі.
Проте, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 у справі у справі № 809/538/17 скасовано. У задоволенні заяви прокуратури Івано-Франківської області про перегляд рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 за нововиявленими обставинами відмовлено та залишено відповідне рішення в силі.
Також встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 у справі № 300/2369/20 позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної прокуратури було задоволено частково. Стягнуто з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.09.2017 по 22.07.2020 в сумі 823257 грн. Стягнуто з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку виконання рішення про поновлення на роботі за період з 23.07.2020 по 17.09.2020 у розмірі 46 577,52 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Окрім того, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року в адміністративній справі № 300/1514/21 скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 18.09.2020 по 31.03.2021 у розмірі 141 849,79 грн., без утримання податків та інших обов`язкових платежів і зборів (а.с.14-21).
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Івано-Франківської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати йому заробітної плати з 01.04.2021 року 30.11.2021 року, як період вимушеного прогулу за невиконання рішення суду, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частиною першою статті 370 КАС України визначено що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з частиною першою статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (частина друга статті 372 КАС України).
Згідно Рішення Конституційного суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, має застосувати норми Кодексу законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.
Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Пленум Верховного Суду України в пункті 34 постанови від 06.11.1992 № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів роз`яснив, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.
Відповідно до статті 65 Закону України Про виконавче провадження рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.
Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За змістом цієї норми, а також враховуючи правові позиції Верховного Суду з цих питань (зокрема, постанови від 06.12.2018 у справі № 465/4679/16, від 24.01.2019 у справі №760/9521/15 від 13.02.2019 у справі № 818/1678/16, від 26.02.2020 у справі № 702/725/17, від 17.06.2020 у справі № 521/1892/18, від 16.09.2020 у справі № 709/1465/19, від 16.03.2021 у справі № 140/2819/19) виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу саме про поновлення працівника на роботі, внесення відповідного запису до трудової книжки та фактичного допуску працівника до виконання попередніх обов`язків).

За вимогами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, як встановлено рішенням Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг від 08 липня 2021 року Про закриття дисциплінарного провадження, жодним із зазначених наказів керівництва прокуратури Івано-Франківської області/Івано-Франківської обласної прокуратуру (від 20.09.2017 № 672к, від 12.08.2020 № 629к, від 01.02.2021 № 62к та № 63к), не поновлено ОСОБА_1 на посаді в органах прокуратури на підставі рішення суду, оскільки ці накази лише про скасування попередніх наказів стосовно нього (а.с.7-12).

Зі змісту вказаного рішення від 08 липня 2021 року Про закриття дисциплінарного провадження судом встановлено, що посилаючись на правову позицію, висловлену в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 9901/415/18, від 09.04.2019 у справі № 9901/611/18, від 21.08.2019 у справі № 9901/283/19 та від 12.05.2021 у справі № 9901/286/19, комісія вказала, що оскільки акти (рішення, накази, укази і т.п.) про призначення/звільнення з роботи є індивідуальними актами (актами застосування права, індивідуально-правовими актами), то і наказ прокурора Івано-Франківської області від 23.05.2017 є індивідуальним актом. Його юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпалась одноразовою реалізацією, він закінчив дію припиненням існування трудових правовідносин між прокуратурою Івано-Франківської області та ОСОБА_1 після звільнення останнього. Цей наказ не може мати зворотної дії в часі.

Відповідно до отриманої на запит відповіді начальника Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора Яновича С.В. від 24.06.2021 № 07-5070ВН-21 наказ керівника Івано-Франківської обласної прокуратури про поновлення ОСОБА_1 на виконання постанови Верховного Суду від 22.07.2020 не видавався, з наказом він не ознайомлювався. Крім того, ОСОБА_1 з Правилами внутрішнього службового розпорядку прокурорів Івано-Франківської обласної прокуратури та окружних прокуратур Івано-Франківської області не ознайомлений.

Відтак, дисциплінарним провадженням відповідно до стандарту доказування поза розумним сумнівом не підтверджено чинність наказу прокурора Івано-Франківської області від 23.05.2017 № 323к та не встановлено, що ОСОБА_1 на час подання дисциплінарної скарги та на теперішній час мав і має статус прокурора.

Позаяк дисциплінарне провадження не може здійснюватися щодо особи, яка не має статусу прокурора, а ОСОБА_1 не є прокурором, оскільки не поновлений в органах прокуратури, дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 було закрите.

Окрім того, суд зазначає, що на момент звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом (30.11.2021), постанова по справі №809/538/17 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області не виконана.

Як встановлено судом з матеріалів справи, керівником Івано-Франківської обласної прокуратори тільки 29.04.2022 року видано наказ № 200к Про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді прокурора Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області та в органах прокуратури з 24.03.2017 року, в результаті чого, позивач позбавлений можливості отримувати належні йому суми заробітної плати за період з 01.04.2021 по 30.11.2021.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України Про оплату праці порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України за № 100 від 08.02.1995 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами пункту 5 розділу ІV Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пункту 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Пунктом 8 Порядку № 100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Зокрема, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 року у справі № 300/1514/21 встановлено, що розмір середньоденної заробітної плати позивача - 1058,58 грн. (а.с.14-21).

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі (з 01.04.2021 по 30.11.2021) містить 168 робочих днів (квітень 22 робочі дні, травень 18 робочих днів, червень 21 робочий день, липень 22 робочі дні, серпень 21 робочий день, вересень 22 робочі дні , жовтень 20 робочих днів, листопад - 22 робочі дні), загальна сума компенсації за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 за вказаний період складає: 1058,58 грн. * 168 робочих дні = 177841,44 грн.

За вимогами абзацу п`ятого пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкти владних повноважень не довів в повному об`ємі правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок щодо необхідності часткового задоволення заявлених позовних вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору, у відповідності до приписів Закону України "Про судовий збір", водночас, доказів про понесення сторонами будь-яких інших судових витрат до матеріалів справи не долучено, а отже, відсутні підстави для їх розподілу у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної прокуратури про стягнення компенсації за затримку виконання рішення суду задоволити частково.

Стягнути з Івано-Франківської обласної прокуратури (, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) компенсацію за затримку виконання рішення про поновлення на роботі за період з 01.04.2021 по 30.11.2021 у розмірі 177841,44 грн. (сто сімдесят сім тисяч вісімсот сорок одна гривня сорок чотири копійки) з утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач:

Івано-Франківська обласна прокуратура (, вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Панікар І.В.