Справа № 160/9330/22
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 серпня 2022 р. Справа № 160/9330/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ількова В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/9330/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровській області, відповідача-2: Солонянської селищної ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровській області, відповідача-2: Солонянської селищної ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що 30.07.2021 року позивачем до Солонянської селищної ради в Дніпропетровській області була подана заява щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0109 у власність орієнтовною площею 2,0 Га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Солонянської селищної ради з усіма необхідними документами. Проте, в супереч діючого законодавства, Виконавчий комітет Солонянської селищної ради були отримані відповіді, відповідно до яких селищний голова ОСОБА_2 відмовив у розгляді вищезазначеної заяви, зазначаючи: «... наразі виділення цієї ділянки 2,00 га Солонянською селищною радою неможливе.». Листом від 06.08.2021 року Виконавчий комітет Солонянської селищної ради повідомив, що земельна ділянка буде направлена на поділ рішенням найближчої сесії Солонянської селищної ради та ділянки, що будуть сформовані шляхом поділу будуть передаватись в оренду. Але, всупереч діючого законодавства навмисно заява позивача на 8 (27.08.2021) та 9 (02.09.2021) сесіях Солонянської селищної ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0109 у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства або про розділ цієї земельної ділянки Виконавчим комітетом Солонянської селищної ради не виносилося, а інформація у листі від 06.08.2021 року Виконавчого комітету Солонянської селищної ради виявилася хибною. Листом від 30.09.2021 року позивач повідомив Селищного голову, що згідно діючого законодавства (принцип мовчазної згоди) починаю оформлення участка площею 2.0 га під ОСГ згідно його заяви від 30.07.2021р. у зв`язку з тим що відповіді у термін визначений законодавством позивач не отримав. 07.10.2021 року позивач подав нову заяву про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0109 у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Солонянської селищної ради з усіма необхідними документами та роз`ясненням що до порушення чинного законодавства Солонянським селищним головою. Листами від 12.10.2021 року та 19.10.2021 року, які отримані одночасно, на його звернення було повідомлено, що після перереєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0109 була передана Солонянській селищній раді за актом приймання передачі та було вирішено здійснити її поділ, по-перше на земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності різних юридичних та фізичних осіб, по-друге, на частину цієї ділянки є Державний акт на право постійного користування, по-третє, та частка, яка лишиться після поділу буде передаватися в оренду через аукціон. На думку позивача, частина цієї інформації є хибною так як на цій земельній ділянці частково приватизованих площ з державними актами немає та на бажаному місцерозташування земельної ділянки будь-які будівлі відсутні. Тому позивач вважає, що вищезазначені листи-відповіді є незаконними, протиправним, суперечать вимогам чинного законодавства та порушують його права передбачені Конституцією України та Земельним кодексом України. З цих підстав просить суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови №02-21-2034/0/2-21 від 19.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм, визначених законом, в порядку безоплатної приватизації у відповідності до вимог ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України згідно заяви ОСОБА_1 від 07.10.2021 року, та винесення на чотирнадцяту сесію восьмого скликання Солонянської селищної ради Виконавчим комітетом Солонянської селищної ради рішення про поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0109 замість розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм, визначених законом, в порядку безоплатної приватизації у відповідності до вимог ч. 1 ст.121 Земельного кодексу України від 20.10.2021 року;

- скасувати п.9 "Надати дозвіл Виконавчему комітету Солонянської селищної ради на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки сільскогосподарчого призначення площею 23,2807 га з кадастровим номером :01:002:0109 ", Рішення "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрій) щодо поділу земельних сільськогосподарського призначення" чотирнадцятої сесії восьмого скликання Солонянської селищної ради №572 від 28.10.2021 року;

- зобов`язати Солонянську селищну раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм, визначених законом, в порядку безоплатної приватизації у відповідності до вимог ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України та надати дозвіл на розробку проекту землеустрій).

Ухвалою суду від 11.07.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровській області, відповідача-2: Солонянської селищної ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160,161 КАС України.

Позивачем в строк, визначений в ухвалі суду усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду 19.07.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.

Також ухвалою суду від 19.06.2022 року витребувано у відповідача 1,2 додаткові докази по справі, а саме копії:

- відмову №02-21-2034/0/2-21 від 19.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм, визначених законом, в порядку безоплатної приватизації у відповідності до вимог ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України згідно заяви ОСОБА_1 від 07.10.2021 року;

- заяву/звернення позивача разом із додатками від 07.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення спірної земельної ділянки;

- заяву/звернення позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм, визначених законом, в порядку безоплатної приватизації у відповідності до вимог ч. 1 ст.121 Земельного кодексу України від 20.10.2021 року;

- відповідь/рішення на вказане звернення позивача від 20.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення;

- відомості щодо винесення на чотирнадцяту сесію восьмого скликання Солонянської селищної ради Виконавчим комітетом Солонянської селищної ради рішення про поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0109;

- відомості/інформацію щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0109 (право власності, право користування, тощо);

- рішення "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрій) щодо поділу земельних сільськогосподарського призначення" чотирнадцятої сесії восьмого скликання Солонянської селищної ради №572 від 28.10.2021 року;

- відомості щодо перереєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0109;

- акти приймання-передачі спірної земельної ділянки;

- відомості хто саме, станом на день звернення позивача із цією позовною заявою, є розпорядником спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0109;

- відомості щодо права власності, право користування, тощо відносно спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0109;

- відомості щодо розташування на спірній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна, які перебувають у власності різних юридичних осіб;

- Державний акт на право постійного користування, на який посилається відповідач згідно листа від 19.10.2021 року за №02-21-2034/0/2-21 (щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0109);

- відомості щодо передані спірної земельної ділянки (частини) в оренду через аукціон, тощо;

- відомості/інформація щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0109, станом на день звернення позивача із цією позовною заявою та інші докази щодо суті спору.

04.08.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, а також долучені витребувані ухвалою суду докази по справі.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що позивач неодноразово звертався до із клопотаннями про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Позивачеві на вказані запити неодноразова надані відповіді (12.10.2021 року та від 13.10.2021 року). Щодо спірної земельної ділянки відповідач вказує, що спірна земельна ділянка розташована в межах населеного пункту. На частину цієї земельної ділянки є Державний акт на право постійного користування землею СЛ ІІ-ДП №007504, виданий Солонянському заводу «Металіст», розташованому в смт. Солоне, по вул. Чекмарьова, 57, копію цього Державного акту долучено до матеріалів справи. Також, вказують, що на спірній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності різних юридичних та фізичних осіб, зокрема:

- заправпункт, розташований за адресою; АДРЕСА_1 (копія договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26 вересня 2008 року та копія технічного паспорту на даний об`єкт долучено до матеріалів справи);

- нежитлове примішення-цех по переробці сільгосппродукції, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (копія договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12 серпня 2021 року, копія витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно та копія технічного паспорту на даний об`єкт долучено до матеріалів справи);

- будівля складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (копія договору купівлі-продажу будівлі складу від 29 жовтня 2020 року, копія витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно та копія технічного паспорту на даний об`єкт долучено до матеріалів справи);

- будівля складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (копія договору купівлі-продажу будівлі складу від 29 жовтня 2020 року, копія витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно та копія технічного паспорту на даний об`єкт долучено до матеріалів справи).

Також, вказали, що станом на дату звернення позивача із цим позовом (05 липня 2022 року) вищезазначена земельна ділянка на виконання рішення Солонянської селищної ради від 28 жовтня 2021 року за № 572-14/VІІ передана на розроблення технічної документації з її поділу до проектної організації.

Заперечуючи бездіяльність/дії у спірних правовідносинах, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши позовну заяву, долучені до матеріалів справи докази по справі, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок, внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у статті 121 ЗК України. Відповідно до частини 1 цієї статті громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно зі статтями 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до частин 1, 2 статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено Законом та не порушує прав інших осіб.

Частинами 1- 5 статті 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно з частинами 7 - 10, 12 статті 79-1 ЗК України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; д) організація землеустрою.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про землеустрій" до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: а) організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно з пунктом "е" статті 184 ЗК України землеустрій передбачає встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок.

У статті 1 Закону України "Про землеустрій" визначено, що межування земель - це комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних одиниць, меж земельних ділянок власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про землеустрій" землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності зокрема в разі: б) встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою; в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється зокрема на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації).

Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Видами документації із землеустрою є зокрема: ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Статтею 55 Закону України "Про землеустрій" передбачені вимоги до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)").

Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" установлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами 1, 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Аналіз цих законодавчих норм свідчить, що процедури набуття громадянами права власності на землю та процедури межування земель (встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)) передбачають проведення робіт із землеустрою, які виконуються на підставі відповідної документації із землеустрою. Підставою для розроблення такої документації є рішення ради, яке приймається за заявою громадянина про надання йому дозволу на виготовлення відповідної документації із землеустрою. Вирішення такої заяви повинно відбуватися в порядку, визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", тобто на пленарному засіданні ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий порядок та спосіб прийняття рішень з питань регулювання земельних відносин та надання документів дозвільного характеру передбачений законодавством.

Дозвіл органу місцевого самоврядування на розроблення такої документації не є рішенням про передачу земельної ділянки у власність, а направлений на ідентифікацію та формування земельної ділянки, яка в подальшому може стати об`єктом цивільних прав.

Воднораз, у разі передачі у власність чи користування земельної ділянки державної чи комунальної власності, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється на замовлення власника житлового будинку та не потребує дозволу.

Судом встановлено, що Рішенням Солонянської селищної ради від 23 червня 2020 року № 30-48/VІІ «Про прийняття у комунальну власність Солонянської селищної ради з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення» було прийнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту загальною площею 1361,9317 га (куди і була включена зазначена у листі позивача земельна ділянка -кадастровий номер :01:002:0109, загальна площа 23,2807 га, цільове призначення: 16.00 землі запасу, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку - відсутні, відомості про обтяження у використанні земельної ділянки - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетики 4,5102 га, санітарно-захисна зона навколо об`єкта 4,9262 га), (копія рішення з додатком долучено до матеріалів справи).

Позивач 07 жовтня 2021 року звернувся до Солонянської селищної ради (вхідний реєстраційний №-5021/0/1-21 від 07.10.2021 року) із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою про виділення земельної ділянки площею 2,0 га, із земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0109.

Виконавчим комітетом Солонянської селищної ради 12 жовтня 2021 року за вих. №02-21-2000/0/2-21 заявнику була надана відповідь, що за попередніми зверненнями заявника з аналогічних питань, останньому направлялися відповіді виконавчого комітету Солонянської селищної ради на його поштову адресу (м.Дніпро, пр. Мануйловський, 7/20) звичайними поштовими повідомленнями (не рекомендованими відправленнями з повідомленням про вручення). Також було зазначено, що по земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0109, загальною площею 23,2807 га зініціюється складання відповідного рішення Солонянської селищної ради щодо її поділу, з метою передачі сформованих шляхом поділу ділянок в оренду.

На аналогічне повторне звернення позивача від 13 жовтня 2021 року до Солонянської селищної ради (вхідний реєстраційний №-5179/0/1-21 від 13.10.2021 року) виконавчий комітет від 19 жовтня 2021 року за вих. №02-21-2000/0/2-21 надано відповідь про те, що, по-перше на земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності різних юридичних осіб, по-друге, на частину цієї ділянки є Державний акт на право постійного користування, по-третє, та частка, яка залишиться після поділу. Отже, виділення орієнтовних 2,0 га з вищенаведеної ділянки не вбачається можливим.

Відповідно до протоколу постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, містобудування та охорони навколишнього природного середовища Солонянської селищної ради від 26 жовтня 2021 року №15 на чотирнадцяту сесію восьмого скликання Солонянської селищної ради погоджено проект рішення «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних сільськогосподарського призначення» (куди входить і земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0109), та винесено на розгляд відповідної сесії.

28 жовтня 2021 року за № 572-14/VІІІ Солонянською селищною радою було прийняте рішення «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних сільськогосподарського призначення», яким надано дозвіл виконавчому комітету Солонянської селищної ради на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 23,2807 га з кадастровим номером :01:002:0109.

Встановлено, що вищезазначена спірна земельна ділянка розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_1 . На частину цієї ділянки є Державний акт на право постійного користування землею СЛ ІІ-ДП №007504, виданий Солонянському заводу «Металіст», розташованому в смт. Солоне, по вул. Чукмарьова 57. Копія Державного акту на прано постійного користування землею СЛ ІІ-ДП №007504 долучного до матеріалів справи.

Також, було встановлено, що на спірній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності різних юридичних та фізичних осіб, а саме:

- заправпункт, розташований за адресою; АДРЕСА_1 (копія договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26 вересня 2008 року та копія технічного паспорту на даний об`єкт долучено до матеріалів справи);

- нежитлове примішення-цех по переробці сільгосппродукції, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (копія договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12 серпня 2021 року, копія витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно та копія технічного паспорту на даний об`єкт долучено до матеріалів справи);

- будівля складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (копія договору купівлі-продажу будівлі складу від 29 жовтня 2020 року, копія витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно та копія технічного паспорту на даний об`єкт долучено до матеріалів справи);

- будівля складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (копія договору купівлі-продажу будівлі складу від 29 жовтня 2020 року, копія витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно та копія технічного паспорту на даний об`єкт долучено до матеріалів справи).

Станом на дату звернення позивача із цим позовом (05 липня 2022 року) вищезазначена земельна ділянка на виконання рішення Солонянської селищної ради від 28 жовтня 2021 року за № 572-14/VІІ передана на розроблення технічної документації з її поділу до проектної організації.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до суду та способи судового захисту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 245 КАС України визначені повноваження суду при вирішенні адміністративної справи.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зауважує, що під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи. Крім того, самі по собі строки поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набувати) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що правовідносини які склалися між позивачем та відповідачами не стосуються захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а спрямовані на захист майнових прав позивача, а тому вказаний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Згідно частиною 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;

7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;

8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Як вже зазначалося вище, підстави закриття провадження у справі наведені в ст. 238 КАС України. Суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України).

На підставі аналізу норм чинного законодавства та матеріалів справи, суд приходить до переконання, що у цьому випадку спір за своєю сутністю є не публічно-правовим, а приватно-правовим, оскільки вимоги позивача не підпадають під дію статті 19 КАС України, такий має розглядатися за правилами цивільного судочинства, що є наслідком закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За приписами ч.2. ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідного клопотання до суду не надходило.

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180, 183, 238, 248, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Провадження по справі №160/9330/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Виконавчого комітету Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровській області, відповідача-2: Солонянської селищної ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що заявлений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Виконавчий комітет Солонянської селищної ради Солонянського району Дніпропетровській області (52400, Дніпропетровська обл., смт.Солоне, вул.Гагаріна, 7, ).

Відповідач 2: Солонянська селищна рада (52400, Дніпропетровська обл., смт.Солоне, вул.Гагаріна, 7, ).

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.В. Ільков