Справа № 620/3042/22
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року Чернігів Справа № 620/3042/22

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семенівка Агро Плюс» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Семенівка Агро Плюс» ( далі - ТОВ «Семенівка Агро Плюс») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - ГУ ДПС у Чернігівській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.11.2021 № 7617/25010700 за формою «В».

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 23.02.2022 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача, обґрунтовуючи тим, що за результатами перевірки з питань правомірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за липень 2021 року складено акт, відповідно до якого встановлено порушення податкового законодавства, зокрема пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за липень 2021 року на суму 231149,00 грн ПДВ, та відповідно прийнято спірне податкове-повідомлення рішення від 16.11.2021 №7617/25010700 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 231149,00 грн ПДВ.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому не погоджується з обґрунтуванням відповідача щодо підстав прийняття податкового повідомлення-рішення від 16.11.2021 №7617/25010700 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 231149,00 грн ПДВ, обґрунтовуючи відсутністю нормативно-правового акту, який би регулював норми витрат палива для тракторів та іншої сільськогосподарської техніки, а відтак відповідні витрати мають визнаватися на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат. Щодо не реальності господарської операції за договором оренди техніки з екіпажом зазнача', що при формуванні шляхового листа на орендовану техніку помилково було зазначено прізвище та ім`я ОСОБА_1 , дана помилка є технічною та не спростовує фактичне виконання робіт транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 .

Оскільки ГУ ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ - 43143966) з 26.10.2020 знаходиться в стані припинення на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №893, а його правонаступником є ГУ ДПС у Чернігівській області (), утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, суд вважає за необхідне замінити відповідача у справі - ГУ ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ - 43143966) на ГУ ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Cудом встановлено, що ТОВ «Семенівка Агро Плюс» зареєстроване як юридична особа 24.09.2018 та є платником податку на додану вартість - індивідуальний податковий номер 82, здійснює такі види економічної діяльності: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 01.63 післяурожайна діяльність; 01.64 оброблення насіння для відтворення; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 77.31 надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 74.90 інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.; 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 77.11 надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 надання в оренду вантажних автомобілів (т. 2 а. с. 176-177).

Відповідно до приписів Податкового кодексу України 19.08.2021 ТОВ «Семенівка Агро Плюс» подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за липень 2021 року.

На підставі наказу ГУ ДПС у Чернігівській області від 17.09.2021 №1626-п, виданого на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 та статті 82 Податкового кодексу України та направлень на перевірку від 24.09.2021 №3157, №3158 та від 27.09.2021 №3167, виданих ГУ ДПС у Чернігівській області, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Семенівка Агро Плюс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету (додаткова декларація з податку на додану вартість від 19.08.2021 №).

За результатами перевірки складено акт перевірки 18.10.2021 №6856/07/42493173 (а.с.13-50).

Перевіркою встановлено, що при декларуванні за липень 2021 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за липень 2021 року на суму 231149,00 грн ПДВ.

До ГУ ДПС у Чернігівській області позивачем подавались заперечення на акт від 18.10.2021 №6856/07/42493173 про результати документальної позапланової виїзної перевірки (т.1 а.с. 55-59).

За результатами розгляду заперечень висновки акту перевірки від 18.10.2021 №6856/07/42493173 були залишені відповідачем без змін (відповідь платнику направлено листом від 15.11.2021 №2792/ж12/25-01-07-04-07 (т.1 а.с.60-63).

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.11.2021 №7617/25010700 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 231149 грн (т.1 а.с. 64-65).

В свою чергу позивачем 29.11.2021 № 29/22-1 до Державної податкової служби України подано скаргу на податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 16.11.2021 № 7617/25010700 (т.1 а.с.67-74).

За результатами розгляду скарги від 29.11.2021 № 29/22-1 Державною податковою службою України прийнято рішення, яким скаргу ТОВ «Семенівка Агро Плюс» залишено без задоволення (т.1 а.с. 75-79).

Вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Предметом доказування в цій справі є, зокрема, обставина реальності господарських операцій позивача, правильність відображення їх в податковому обліку та правильність формування податкового кредиту.

Суд враховує, що аналіз реальності господарської операції повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Статтею 2 Закону № 996-XIV визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 2 статті 9 Закону № 996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Платники податку на додану вартість, об`єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з пунктом 83.1 статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (підпункт 83.1.1); податкова інформація (підпункт 83.1.2); експертні висновки (підпункт 83.1.3); судові рішення (підпункт 83.1.4); інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (підпункт 83.1.6).

Об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (пункт 185.1 статті 185 ПК України).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, за придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з абзацом г) пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушеннями вимог чи не підтверджені митними деклараціями.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1-3 статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1-3 статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У справі, яка розглядається судом встановлено, що в ході перевірки відповідачем ТОВ «Семенівка Агро Плюс» встановлено, зокрема, заниження податкових зобов`язань з ПДВ, в результаті завищення списання норм дизельного палива за жовтень-листопад 2020 року на суму 102948,00 грн.

Перевіркою встановлено, що в жовтні-листопаді 2020 року, після збору урожаю, підприємство здійснює такий вид сільськогосподарських робіт, як рихлення землі, при цьому, норми списання при даному виді робіт у позивача є більшими, ніж норми при максимальній роботі транспортного засобу згідно технічних характеристик.

В результаті дослідження норм списання дизельного палива перевіркою встановлено понаднормове списання дизельного палива в жовтні 2020 року в кількості 12399 літрів ( при його придбанні включено до складу податкового кредиту суму ПДВ за літр 3,20), тому сума заниження податкових зобов`язань з ПДВ становить 39675,00 грн; в листопаді 2020 року в кількості 19598,25 літрів (при його придбанні включено до складу податкового кредиту суму ПДВ за літр 3,24) тому сума заниження податкових зобов`язань з ПДВ становить 63272,00 грн, на загальну суму 102948,00 грн та є таким, що використане підприємством не в господарській діяльності.

Згідно з подорожніми листами трактористів сільськогосподарські роботи в жовтні та листопаді 2020 року здійснено такими транспортними засобами: трактор колісний John Deere 8345R, з причіпним агрегатом -глибокорозпушувач Case IH Ecolo - Tiger 875; трактор колісний John Deere 8430, з причіпним агрегатом -глибокорозпушувач Case IH Ecolo - Tiger 875; трактор колісний New Holland TB 410, з причіпним агрегатом -глибокорозпушувач Case IH Ecolo - Tiger 875 та згідно яких списано дизельного палива від 31 літри до 408 літри за одну годину. При цьому на одному і тому самому полі, одним і тим же трактором здійснюється не однакове списання пального в різні дні.

З метою перевірки правомірності списання дизельного палива, в ході перевірки відповідачем були досліджені норми списання дизельного палива.

Відповідно до наданого на перевірку наказу про затвердження норм витрат пального на автотранспорт та польові роботи від 07.01.2020 №1-1/1ОД та додатку 1 до наказу встановлено, що базові лінійні норми витрат палива для глибокого розпушення є 16,9 л/га для трактора John Deere 8345R; 14,3 л/га для трактора New Holland ТВ 410, 10 л/га та трактора John Deere 8430. При цьому норми витрат можуть бути підвищені у таких випадках: робота в холодну пору року - 5% (коефіцієнт застосовується з 15 листопада до 15 березня включно); ґрунтові дороги - 10%; робота по току - 30%; для автомобілів, що експлуатуються більше 5 років - 3%.

У зв`язку з тим, що в подорожніх листах не зазначена кількість обробленої землі в гектарах, а зазначено лише час роботи тракторів, тому для перевірки норм списання дизельного палива були взяті технічні характеристики вищевказаних тракторів.

Відповідно до інформації, зазначеної в мережі Інтернет на сайті tractor-baza.com, протоколу №01- 23-2016 функціональних випробувань трактора John Deere 8345R (який є максимально потужний, та на який витрачається максимальна кількість пального при рихленні землі відповідно до наказу підприємства, порівняно з іншими тракторами, які були задіяні підприємством при даному виді робіт) встановлено, що при максимальній роботі тракторів при виді робіт як рихлення землі, норма списання дизельного палива становить до 70 літрів за одну годину роботи.

Проте підприємством здійснено списання дизельного палива при рихленні землі в деяких випадках в п`ять, а то і в шість разів більше, ніж передбачено технічними характеристиками вказаних вище тракторів.

Тобто суд зауважує, що за одну годину роботи трактором рихлення землі підприємством здійснювалося списання майже півтонни літрів дизельного палива, що підтверджується подорожніми листами, наявними в матеріалах справи (т.1 а.с. 216-250, т.2. а.с.1-67).

За таких обставин суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем завищені норми списання дизельного палива в жовтні 2020 року в кількості 12399 літрів на суму 39676,00 грн, та в листопаді 2020 року в кількості 19598,25 літрів на суму 63272,00 грн, на загальну суму 102948,00 грн, а отже є таким, що використане підприємством не в господарській діяльності.

Суд відхиляє посилання позивача, що рівень споживання пального на годину залежить від року випуску та технічного стану техніки, вантажопідйомності причепа, від типу дорожнього покриття тощо, оскільки такий рівень споживання пального з огляду на зазначене не може відхилятися від технічних характеристик в п`ять та шість разів.

Суд відхиляє також посилання на той факт, що товариством затверджені базові лінійні норми витрат пального згідно наказу позивача від 07.01.2020 №1-1/1ОД за методикою розрахунку, виходячи з прив`язкою: літри/гектари, оскільки згідно подорожніх листів, наявних у матеріалах справи (т.1 а.с. 216-250, т.2. а.с.1-67) пальне списувалось з прив`язкою година/літри.

Суд відхиляє також подані позивачем таблиці з інформацією про списання пального на обробіток земля в га, оскільки підставою для списання пального є подорожні листи, наявні в матеріалах справи.

Також, в ході перевірки ТОВ «Семенівка Агро Плюс» встановлено документальне оформлення взаємовідносин з ТОВ «ЄВРОТТЕРА АЗОТ» в листопаді 2020 року по договору на оренду сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.08.2020 № 2608-3 на загальну суму 1057929,90 грн (в тому числі ПДВ 176321,65 грн).

Судом встановлено, що ТОВ «Семенівка Агро Плюс» 26.08.2020 укладено з ТОВ «ЄВРОТТЕРА АЗОТ» договір оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №2608-3, в якому зазначено, що Орендодавець (ТОВ «ЄВРОТТЕРА АЗОТ») зобов`язується передати Орендарю (ТОВ «Семенівка Агро Плюс») в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку (далі йменується - «Техніка» або «Майно»), а також зобов`язується забезпечити своїми силами її управління та технічну експлуатацію, а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне володіння та користування Техніку Орендодавця та зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату (п.11.Договору) (т.1 а.с. 81-86).

Згідно пункту 1.3. Договору управління та технічна експлуатація Техніки, яка передається в оренду за цим договором, проводиться виключно персоналом (екіпажем) Орендодавця, який перебуває у трудових та/або цивільно-правових відносинах з Орендодавцем. В період дії даного Договору персонал (екіпаж) Орендодавця не припиняє трудових відносин та/або цивільно-правових відносинах з Орендодавцем. Всі витрати на утримання персоналу (екіпажу), а також всі обов`язки та відповідальність, що виникають між працівником та роботодавцем із трудових та/або цивільно-правових відносин, покладається та зберігається за Орендодавцем.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що Орендодавець зобов`язується передати Техніку Орендарю за Актом приймання- передачі Техніки в оренду до 01.10.2020 та з повністю заправленими баками пального (дизельне пальне).

Також пунктом 4.1.1 Договору встановлено, що сторони погодили, що використання (керування, управління, технічне обслуговування тощо) Техніки здійснюється виключно персоналом (екіпажем) Орендодавця.

Згідно акту приймання - передачі за договором оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №2608-3 від 26.08.2020 Орендодавець передав, а Орендар прийняв разом з екіпажем трактор колісний CASE III STEIGER 500, 2012 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 (т.1 а.с. 87).

Проте як випливає зі змісту подорожніх листів щодо виконання робіт внесення аміаку, як власною технікою позивача, так і орендованою технікою, а саме трактором колісним CASE III STEIGER 500, 2012 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , водієм зазначена одна й та ж особа з прізвищем - ОСОБА_1 .

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працював в листопаді 2020 року в ТОВ «Семенівка Агро Плюс» та отримував заробітну плату у позивача.

Даний факт не заперечується і позивачем в позовній заяві та відповіді на відзив на позов.

Крім того дати виконання робіт в деяких подорожніх листах є однаковими, тобто водій з прізвищем ОСОБА_1 зазначений в один і той же день в подорожніх листах, як водій власного транспортного засобу ТОВ «Семенівка Агро Плюс», так і орендованого транспорту, а саме трактору колісного CASE III STEIGER 500, 2012 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Також в ході перевірки відповідачем був направлений запит від 01.10.2021 №3889/5/25-01-07-04-10 на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо наявності сільськогосподарської техніки у ТОВ «ЄВРОТТЕРА АЗОТ» та згідно відповіді встановлено, що транспортний засіб - трактор колісний CASE III STEIGER 500, 2012 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 в період, з 01.11.2020 по 30.11.2020, у ТОВ «ЄВРОТТЕРА АЗОТ» відсутній.

Також суд зауважує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження виконання умов вищевказаного договору, а саме інформації щодо екіпажу (переліку персоналу Орендодавця, їх посади та інші ідентифікуючі дані), якими безпосередньо буде здійснюватися управління та технічна експлуатація техніки; докази, які б підтверджували заправку паливом орендованого транспортного засобу Орендодавцем на виконання умов Договору.

За таких обставин суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не підтверджено реальність здійснення господарської операції з оренди сільськогосподарської техніки з (екіпажем) відповідно до договору від 26.08.2020 №2608-3, в результаті чого ним завищено податковий кредит з податку на додану вартість за листопад 2020 року у сумі 128 201,42 грн.

Таким чином, в порушення пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 пункту 201.1 статті 201 ПК України ТОВ «Семенівка Агро Плюс» завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ - 128201,42 грн, в тому числі за листопад 2020 року - 128201,42 грн, в результаті не підтвердження в ході перевірки документального оформлення взаємовідносин з ТОВ «ЄВРОТТЕРА АЗОТ» по договору оренди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 26.08.2020 № 2608-3.

За наведених обставин, судом встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене ГУ ДПС у Чернігівській області у відповідності до статті 19 Конституції України та ПК України.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову.

Підстави для розподілу між сторонами судових витрат згідно Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Семенівка Агро Плюс» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Семенівка Агро Плюс» (вул. Новоселиця, 35, с. Семенівка, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 15400, код ЄДРПОУ - 42493173)

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд.11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 44094124).

Суддя В.В. Падій