Справа № 160/237/22
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2022 року Справа № 160/237/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Шимановської О.Є.
представника позивача Лосєва Д.В.
представника відповідача Єгорова А.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
05 січня 2022р. Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якому позивач просить суд:
- визнати дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів - протиправними;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 23.09.2021 №0000/323/5001;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 23.09.2021 №0000/322/5001.
В обґрунтування позову також вказано, що висновок Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про порушення позивачем вимог податкового законодавства зроблений без надання належних доказів, є лише припущенням податкового органу. Зауважено, що в ході проведення перевірки посадовими особами АТ «ПІВДГЗК» перевіряючим були надані всі первинні документи, що підтверджують факт реальності господарських операцій, обов`язковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку по взаємовідносинам з контрагентами, що пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів. В акті перевірки не наведено фактів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії АТ «ПІВДГЗК» та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. На думку позивача, надані під час перевірки первинні документи є підставою для податкового обліку та у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між АТ «ПІВДГЗК та його контрагентами. Позивач вважає, що всі надані первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо), як наслідок - вони є такими, що підлягають обов`язковому врахуванню як в бухгалтерському так і в податковому обліку.
Також, позивачем з посиланням на п.п. 85.2, 85.4 ст. 85 ПК України зауважено, що надання документів по незадекларованим операціям, або інших документів, які, на думку податкового органу, підтверджують правомірність ведення податкового обліку, не є обов`язком АТ «ПІВДГЗК», оскільки, дані документи не є первинними та не пов`язані з предметом даної перевірки АТ «ПІВДГЗК», а також такі документи не свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Тому позивач вважає дії відповідача, направлені на запитування посадовими особами контролюючого органу під час проведення перевірки АТ «ПІВДГЗК» документів, що не пов`язані з перевіркою формування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з податку на додану вартість за травень 2021 року, такими, що не пов`язані з предметом перевірки та є протиправними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.
25.01.2022 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому він проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування своєї правової позиції, зокрема, зазначає, що під час перевірки посадовими особами контролюючого органу було здійснено комплексне дослідження усіх складових господарських операцій. При проведенні документальної позапланової виїзної перевірки АТ «ПІВДГЗК» було встановлено неналежне виконання умов укладених договорів між АТ «ПІВДГЗК» та контрагентами-постачальниками, відсутність документів, що мають силу первинних документів та підтверджують настання правових наслідків у взаємовідносинах АТ «ПІВДГЗК» та його контрагентів. Зауважує, що за результатами перевірки було виявлено факти щодо відсутності у контрагентів можливості для виготовлення товару/виконання робіт/надання послуг, що є змістом господарської операції. Встановлено неможливість реального здійснення платником податків відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг; нездійснення особою, яка поставляла товар/послугу, підприємницької діяльності; відсутність у штаті достатньої кількості персоналу для надання послуг/виконання робіт. Відповідачем під час перевірки позивача було встановлено, що постачальники не мали можливості здійснювати господарські операції, та, як наслідок, не встановлено виробника/надавача робіт, послуг. На думку відповідача, з огляду на відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського, технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг), контрагенти позивача не мали умов для ведення господарської діяльності, що, в свою чергу, унеможливлює реалізацію спірних товарів, послуг в обсягах, які відповідають бухгалтерським рахункам. Отже, відповідач вважає, що висновки, які викладено в акті від 20.08.2021 № 656/32-00-50-01/00191000, відображають факти порушення АТ «ПІВДГЗК» пп. «а» п. 198.1, абзаців першого третього п. 198.2, абзаців першого другого п. 198.3 ст. 198, п.200.1, абз. «б», абз. «в» п.200.4 ст.200 з урахуванням норм п.44.1 ст.44 Податкового кодексу, зроблені з наведенням належних доказів та є такими, що відповідають діючому законодавству.
07.02.2022 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
22.02.2022 року відповідачем надано додаткові пояснення по справі.
15.04.2022 року відповідачем надано додаткові пояснення.
27.04.2022 року відповідачем надано додаткові пояснення по справі, в яких підтримано правову позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях.
04.05.2022 року позивачем надано до суду додаткові пояснення.
19.07.2022 року позивачем надано до суду додаткові пояснення по справі.
Представник позивача в судовому засіданні 20.07.2022 року позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі з підстав, наведених у позові, відповіді на відзив.
Представник відповідача в судовому засіданні 20.07.2022 року проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відзив та додаткові пояснення, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим, у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Актом документальної позапланової виїзної перевірки встановлені порушення:
- пп. «а» п. 198.1, абзаців першого третього п. 198.2, абзаців першого другого п. 198.3 ст. 198, з урахуванням норм п.44.1 ст.44 Податкового кодексу, завищено суму податкового кредиту у травні 2021 року у сумі 6 085 710 грн., внаслідок чого порушено:
- п.200.1, абз. «в» п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 5 598 980 грн.;
- п.200.1, абз. «б» п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу в частині завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на рахунок платника у банку на 967 850 грн.
2. п.44.1, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу в частині ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, за результатами чого складено Акт від 16.08.2021 № 76/32-00-50-01/00191000.
Не погоджуючись з висновками, які були викладені в акті перевірки, позивач подав свої заперечення (вих. №52-70/5784 від 06.09.2021).
Відповідно до листа відповідача від 16.09.2021 вих.№4880/6/32-00-50-01-14 «Про розгляд заперечень», висновки акту перевірки були залишені без змін.
На підставі результатів розгляду заперечення, 23.09.2021 винесено податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 23.09.2021 №0000/323/5001, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в декларації за травень 2021 року на суму 5 598 980,00 грн. та податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 23.09.2021 №0000/322/5001, яким зменшено розмір бюджетного відшкодування податку на додану вартість в декларації за травень 2021 року на суму 967 850,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 483 925,00 грн.
Рішення направлені на адресу АТ «ПІВДГЗК», які вручені 28.09.2021р. відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Рішенням про результати розгляду скарги від 08.12.2021 №27686/6/99-00-09-01-02-06 ДПС залишено без змін ППР Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП від 23.09.2021 №0000/323/5001, №0000/322/5001, а скаргу - без задоволення.

З матеріалів справи, а саме, акту перевірки від 20.08.2021 року вбачається, що перевіряючими було встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з наступними контрагентами:

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БК «ЕТАЛОНПРОМБУД» () на суму ПДВ 3 408 755,20 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НВО «ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ» () на суму ПДВ 159 161,31 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНГАРД МАЙНІНГ» () на суму ПДВ 99 553,80 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТЕРА-Д» () на суму ПДВ 456,00 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРГОРЕСУРС» () на суму ПДВ 133 920,00 грн.;

- ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «СТРОЙ АРСЕНАЛ» () на суму ПДВ 1 035 738,96 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ» () на суму ПДВ 9 530,40 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СУ-7» () на суму ПДВ 448 250,60 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГОРМАШ-СЕРВІС» () на суму ПДВ 101 960,00 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВО- ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «РУНА» () на суму ПДВ 201 652,95 грн.

Також, в акті перевірки перевіряючими встановлено завищення бюджетного відшкодування ПДВ в декларації з ПДВ за травень 2021 року на суму ДВ 967 850,22 грн. з наступними контрагентами:

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НВО «ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ» () на суму ПДВ 75 064,32 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР СТАЛЬ» () на суму ПДВ 188 745,90 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТЕРА-Д» () на суму ПДВ 138 408,00 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГОРМАШ-СЕРВІС» () на суму ПДВ 481 120,00 грн.;

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВО- ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «РУНА» () на суму ПДВ 84 512,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення форми «В4» від 23.09.2021 №0000/323/5001, яке, на думку позивача, за своїм змістом не відповідає вимогам, встановленим для податкових повідомлень-рішень форми «В4», суд зазначає наступне.

Так, пунктом 1 Розділу ІІ Порядку №1204 передбачено, що контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, і складає податкове повідомлення-рішення

Пунктом 2 Розділу ІІ Порядку № 1204 передбачено, що у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами:

«В4» - у разі зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість (додатки 14, 15).

Положеннями п. 3 Розділу ІІ Порядку № 1204 передбачено, що податкові повідомлення рішення у випадках, визначених Кодексом, повинні містити:

1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок;

2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених Кодексом);

3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної;

4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк;

5) граничні строки, передбачені Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), штрафних фінансових санкцій та пені (розрахунок пені додається у разі складання податкових повідомлень-рішень за формами «Р» (крім пені відповідно до статті 129 Кодексу), «Д» та «С»).

Пунктом 4 Розділу ІІ Порядку № 1204 передбачено, що у разі якщо податкове повідомлення-рішення приймається за результатами документальної перевірки, розпочатої після 01 січня 2021 року, та є процесуальною підставою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, воно додатково до інформації, наведеної у підпунктах 1-5 пункту 3 цього розділу, повинно містити:

1) обґрунтовану підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість у вигляді фактичної підстави, а саме викладення стислого змісту щодо виявлених перевіркою порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства з наведенням інформації щодо:

обставин вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 та пункту 86.7 статті 86 розділу I Кодексу або статті 353 та частини восьмої статті 354 Митного кодексу України письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують вказані обставини);

періоду (календарний день або місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення;

розрахунку суми податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість (у разі необхідності такий розрахунок може бути винесений у додаток до податкового повідомлення-рішення, що є його невід`ємною частиною);

у разі якщо перевіркою виявлено факти заниження (ненарахування та/або неутримання) платником податків, у тому числі податковим агентом, податкових зобов`язань - додатково зазначається граничний строк сплати таких податкових зобов`язань, у тому числі за відповідні податкові (звітні) періоди, по яких виявлено таке заниження (ненарахування та/або неутримання);

інформацію щодо надання або ненадання платником податків заперечень, письмових пояснень та додаткових документів, зокрема щодо обставин виявлених порушень, наданої платником податків інформації, яка спростовує наявність його вини, наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до Кодексу;

нормативної підстави - посилання на норму Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої було зроблено розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків;

2) посилання на акт документальної перевірки;

3) детальний розрахунок штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) та пені (розрахунок пені додається у разі складання податкових повідомлень-рішень за формами «Р» (крім пені відповідно до статті 129 Кодексу), «Д» та «С»), у тому числі штрафних санкцій та/або пені за порушення іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, а також посилання на норми Кодексу та/або іншого законодавства, відповідно до якого було зроблено такий розрахунок (у разі необхідності такий розрахунок може бути винесений у додаток до податкового повідомлення-рішення, що є його невід`ємною частиною);

4) інформацію щодо наявності обставин, які відповідно до Кодексу пом`якшують, обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 23.09.2021 №0000/323/5001 відповідає вимогам, встановленим Порядком № 1204 та відповідає формі Додатку № 15 до Порядку № 1204 для податкових повідомлень-рішень форми «В4».

Проте, під час судового розгляду було з`ясовано, що при винесені податкового повідомлення-рішення форми «В4» від 23.09.2021 №0000/323/5001 було допущено технічну помилку, а саме, зазначено: встановлено порушення «п.44.1, п.44.3 ст.44 пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.200.1, абз. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ» замість фрази: встановлено порушення «абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України у разі зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість».

Висновок перевірки викладений в акті від 20.08.2021 № 656/32-00-50-01/00191000 щодо порушення п.200.1, абз. «в» п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 5 598 980 грн. Порушення по податковому повідомленню-рішенню форми «В4» від 23.09.2021 №0000/323/5001 було відображено в ІТС "Податковий блок", як порушення п.200.1, абз. «в» п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 5 598 980 грн. Таким чином, враховуючи вищезазначене, податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 23.09.2021 №0000/323/5001 відповідає формі та вимогам, встановленим для податкових повідомлень-рішень форми «В4».

Щодо посилань позивача на те, що в податковому повідомленні-рішенні форми «В1» від 23.09.2021 №0000/322/5001 безпідставно зазначено про завищення АТ «ПІВДГЗК» бюджетного відшкодування суми, які фактично не були включені АТ «ПІВДГЗК» до складу податкової декларації з ПДВ за травень 2021 року, що перевірялась, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що проведеною вибірковою перевіркою відображеного АТ «ПІВДГЗК» у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2021 показника у рядку 10.1 (колонка Б) «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України (з основною ставкою)», на підставі документів, перелік яких наведено у додатку 1 до акту перевірки, встановлено завищення цього показника в сумі 5 968 612 грн. Внаслідок встановленого порушення пп. «а» п.198.1, абз.1-3 п.198.2, абз.1,2 п.198.3 ст.198 Податкового кодексу АТ «ПІВДГЗК» завищено суму податкового кредиту на 5 968 612 грн., при відображенні в податковій звітності взаємовідносин з контрагентами, які декларують господарські операції при відсутності можливості їх здійснення (недостатня кількості персоналу для надання послуг/виконання робіт; відсутність (або незначна наявність) основних засобів; відсутність технічної та матеріальної бази для виконання робіт/послуг, постачання ТМЦ; неможливість виробництва ТМЦ, відсутність фактичних виробників по ланцюгу придбання/реалізації товарів, робіт/послуг; неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг тощо), а саме: ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕР-СТАЛЬ" (), ТОВ "БК ЕТАЛОНПРОМБУД" (), ТОВ "ТЕРА-Д" (), ТОВ "ЕНЕРГОРЕСУРС" (), ПП "СТРОЙ-АРСЕНАЛ" (), ТОВ "НВО "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ" (), ТОВ "СУ-7" (), ТОВ "ГОРМАШ-СЕРВІС" (), ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "РУНА" (), ТОВ "ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ" (), ТОВ "АВАНГАРД МАЙНІНГ" (), зокрема, ТОВ "НВО "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ" () на суму 159 161,31 грн., ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "РУНА" () на суму 244 131 ,35 грн.

Показник рядка 16.1 (колонка Б) у розмірі 63 483 847 грн. сформовано за рахунок перенесення значення рядка 21 податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року, період виникнення від`ємного значення квітень 2021 року.

Проведеною вибірковою перевіркою відображеного АТ «ПІВДГЗК» у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2021 показника у рядку 16.1 (колонка Б) «значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду», на підставі документів, перелік яких наведено у додатку 1 до акту перевірки, встановлено завищення цього показника в сумі 117 098 грн. Внаслідок встановленого порушення пп. «а» п.198.1, абз.1-3 п.198.2, абз.1,2 п.198.3 ст.198 Податкового кодексу АТ «ПІВДГЗК» завищено суму податкового кредиту на 598 218 грн., при відображенні в у показниках рядків 10.1 і 17 (колонка Б) податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року взаємовідносин з контрагентами, які декларують господарські операції за відсутності можливості їх здійснення (відсутність (або незначна наявність) основних засобів; відсутність технічної та матеріальної бази для постачання ТМЦ; неможливість виробництва ТМЦ, відсутність фактичних виробників по ланцюгу придбання/реалізації товарів; неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів тощо), а саме: ТОВ "НВО "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ" () на суму 75 064,32 грн., ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "РУНА" () на суму 42 033,60 грн.

Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) Декларації) встановлено його завищення на 6 085 710 грн., в т.ч. по ТОВ "НВО "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ» на загальну суму 234 225,63 грн., по ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "РУНА" на загальну суму 286 164,95 грн., з них:

показник рядка 16.1, в сумі 117 097,92 грн. з яких ТОВ "НВО "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ" на суму ПДВ 75 064,32 грн. та ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "РУНА" на суму ПДВ 42 033,60 грн.;

показник рядка 10.1 в сумі 403 292,66 грн. з яких ТОВ "НВО "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ" на суму ПДВ 159 161,31 грн. та ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "РУНА" на суму ПДВ 244 131,35 грн.

Отже, відсутнє завищення податкового кредиту у більшому розмірі за травень 2021 року (рядок 17 Декларації), яке визначено посадовими органами ДПС в акті перевірки та Додатку 3.

Правовідносини щодо контролю за правильністю формування податкового кредиту від`ємного значення з податку на додану вартість, бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, витрат платниками податку між суб`єктами господарювання та контролюючим органом регулюються нормами Податкового кодексу України, Законом України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні».

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу - п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.18, п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

У відповідності до вимог п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування (податком на додану вартість) є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Абзацом 4 п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України визначено, що за операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.266 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на рахунки платника податку, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, у касу платника податків або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з рахунків платника податку, відкритих в установах банків, та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, дата видачі з каси платника податків або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

За змістом положень абз.1 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до абз.2 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст.200 Податкового кодексу України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Положеннями п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Тобто, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до змісту п.201.8 статті 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України.

Так, згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань на підставі первинних документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас, ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» №996-ХІУ від 16.07.1999р. (далі - Закон №996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Пунктом 5 ст.9 Закон №996 передбачено, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

З наведених положень чинного законодавства вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частити першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відсутність доказів реального вчинення господарських операцій виключає правомірність визначення платником податкового кредиту та витрат за такими операціями, незважаючи на наявність у нього податкових накладних та складених первинних бухгалтерських документів, що за формою відповідають вимогам чинного законодавства, а також і доказів сплати продавцю товарів, робіт (послуг) грошових коштів.

Таким чином, відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 ст.44 Податкового кодексу України, не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платника податку учасників відповідної операції.

Аналізуючи наведені вище норми, можна дійти висновку, що господарські операції для цілей визначення податку на прибуток та податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та повинні спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку, в той же час, відсутність реально вчиненої господарської операції, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів, не дозволяє формувати витрати та податковий кредит.

Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру (мети)).

При цьому, під час оцінки податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не обмежується встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу, у тому числі досліджує також фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевіряє дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановлює зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарських операцій і господарської діяльності.

Довести правовірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість (ч.1 ст.77 наведеного Кодексу).

Аналогічний правовий висновок узгоджується із висновком, який було викладено у постанові Верховного Суду від 20.03.2020р. у справі №804/14289/15, а також у постанові від 04.09.2020р. у справі №804/6781/16, які є обов`язковими для застосування адміністративним судом у подібних правовідносинах згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «БК «ЕТАЛОНПРОМБУД» (), судом встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕТАЛОПРОМБУД» (на суму ПДВ 3 408 755,20 грн.) регулювалися на підставі наступних договорів, а саме: Договір підряду на капітальний ремонт №2020/д/УКС/678 від 03.07.2020, предметом якого було виконання ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕТАЛОНПРОМБУД» капітального ремонту об`єкта РЗФ-1: «Корпус збагачення ХІ-ХІУ секції, інв.№1000083 (ремонт будівельних конструкцій в рядках «А» - «Д» вісь 7р-21р)»; Договір підряду на капітальний ремонт №2020/д/УКС/1147 від 17.12.2020, педметом якого було виконання ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕТАЛОНПРОМБУД» шлітального ремонту об`єкта РЗФ-2: «Корпус збагачення 1-10 секції, інв.№ 1000922 (капітальний ремонт будівельних конструкцій секції №2)»; Договір підряду на капітальний ремонт №2020/д/УКС/1175 від 23.12.2020, пгедметом якого було виконання ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕТАЛОНПРОМБУД» шлітального ремонту об`єкта РЗФ-2: «Корпус збагачення 1-10 секції, інв.№1000922 (ремонт банок №11-2, 4-1, 2-3, 1-1)»; Договір підряду на капітальний ремонт №2020/д/УКС/1176 від 23.12.2020, предметом якого було виконання ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕТАЛОНПРОМБУД» капітального ремонту об`єкта РЗФ-2: «Корпус збагачення 1-10 секції, інв.№1000922 (ремонт стінового огородження секції №11, №12)»; Договір підряду №2021/Д/ОГМ/98 від 04.01.2021, предметом якого було виконання ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕТАЛОНПРОМБУД» поточного ремонту деталей та вузлів устаткування, що належать АТ «ПІВДГЗК»; Договір підряду №2021/Д/ОГМ/363 від 30.03.2021, предметом якого було виконання ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕТАЛОНПРОМБУД» реконструкції технологічних секцій №9-10 (РЗФ-1).

На підтвердження виконання зазначених договорів позивачем надано: Договори підряду на капітальний ремонт з додатками; рахунки на оплату, акти приймання виконаних підрядних робіт, акти приймання-передачі давальницьких матеріалів, акти про використання давальницьких матеріалів, акти на витрачені при ремонті матеріали та повернення залишків підрядній організації, платіжні доручення

В ході перевірки позивачу було надано запити, в тому числі в частині надання:

- Положення/стандарту про пропускний та внутрішньо-об`єктовий режим на АТ «ПІВДГЗК» та/або інший документ, який застосовується АТ «ПІВДГЗК»;

- інформації стосовно видачі перепусток: заявки та журнали обліку видачі перепусток працівникам, (дозволів) виданих працівникам контрагентів-постачальників товарів, робіт та послуг/ працівникам Підрядної організації та/або Субпідрядної організації (та/або інші документи, що підтверджують факт знаходження осіб на об`єктах АТ «ПІВДГЗК», які пов`язані з доставкою товарів, виконанням робіт/наданням послуг);

- заявок на видачу перепусток на транспорт, журнали реєстрації перепусток для в`їзду автотранспорту постачальника/підрядника/субпідрядника на територію АТ «ПІВДГЗК», накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) товарно-матеріальних цінностей, у яких здійснено відмітку охоронної служби АТ «ПІВДГЗК» на дозвіл переміщення по території АТ «ПІВДГЗК»;

- інформації та документи, які підтверджують фактичну дату перебування осіб постачальників товарів, осіб Підрядної організації та/або Субпідрядної організації на об`єктах АТ «ПІВДГЗК», які пов`язані з доставкою товарів, виконанням робіт/наданням послуг;

- ліцензій та/або копії ліцензій, спеціальних дозволів та/або свідоцтв на право провадження окремих видів діяльності, щодо наявності у контрагентів постачальників при здійсненні та виконанні (робіт/послуг) відповідно до вимог Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000р. №1775-ІІІ;

- документи, що підтверджують транспортування (перевезення) продукції (товарів): договори перевезення, спосіб та засіб перевезення, реквізити перевізника, розрахунки з перевізником, товарно-транспортні накладні, залізничні накладні та інше.

В цей же час, ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано:

- Положення/стандарту про пропускний та внутрішньо об`єктовий режим на АТ «ПІВДГЗК» та/або інший документ, який застосовується АТ «ПІВДГЗК»;

- журнал заявок на видачу перепусток працівникам підрядної організації-постачальника робіт та послуг та контрагентів-субпідрядників;

- заявки на видачу перепусток на транспорт, журнал реєстрації тимчасових перепусток для в`їзду автотранспорту на територію підприємства та накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів необхідних для виконання робіт/послуг, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл переміщення по території;

- видані особисті перепустки працівникам ТОВ "БК ЕТАЛОНПРОМБУД» та контрагентів-субпідрядників, в тому числі на транспортні засоби для в`їзду на територію підприємства, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл переміщення по території;

- письмові згоди АТ «ПІВДГЗК» на залучення ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕТАЛОНПРОМБУД», до виконання робіт субпідрядних організацій;

- дефектні відомості (акти обстеження) відповідних спеціалістів (фахівців, комісій), що підтверджують необхідність проведення ремонтних робіт з детальною розшифровкою номенклатури товарно-матеріальних цінностей (робіт), які необхідно замінити (виконати) в процесі здійснення ремонту;

- акти оприбуткування матеріалів від демонтажу.

Також, суд звертає увагу, що згідно з актами приймання виконаних робіт, наданих позивачем, встановлено, що відповідно до наявного в зазначених актах розрахунку людино-годин, зазначено «всього трудовитрати по акту» 26799 люд. год., що фактично свідчить про необхідність трудових ресурсів для виконання задекларованих операцій у кількості 159 людей, тоді, як у контрагента позивача трудові ресурси значно менші, що ставить під сумнів факт здійснення даними суб`єктами господарювання задекларованих фінансово-господарських взаємовідносин за квітень, травень 2021 року по ланцюгу з контрагентом-покупцем ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕТАЛОНПРОМБУД» з подальшою реалізацією на кінцевого споживача АТ «ПІВДГЗК».

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ" (код за ) на суму ПДВ 234 225,63 грн., судом встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ" регулювалися на підставі Договору поставки №2020/п/ОО/145 від 03.02.2020 року.

Так, між позивачем та ТОВ «НВО «ЗСТ» було задекларовано господарські операції з придбання товару, а саме: труби нержавіючої ф108х5,0 12Х18Н10Т (код УКТ ЗЕД ), труба нержавіюча ф20х2,8 12Х18Н10Т (код УКТ ЗЕД 7304), труби нержавіючої ф10х2,8 12Х18Н10Т(код УКТ ЗЕД 7304, гайка М36-64 шт, шайба "гровера" М36-64 шт)(код УКТ ЗЕД 7307), труби нержавіючої ф57х4,0 12Х18Н10Т (код УКТ ЗЕД ) за березень - травень 2021.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір поставки з додатковими угодами та специфікаціями, податкові накладні, рахунки на оплату, видаткові накладні, прибуткові ордери, оборотно-сальдова відомість, сертифікати якості на поставлений товар.

В цей же час, ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано: актів про використання матеріалів у виробництві; сертифікатів якості на поставку труби нержавіючої (ф 20*2,8, ф 10*2,8, ф57*4,0) відповідно п.2.4 договору №2020/п/ОО/145 від 03.02.2020р, Положення/стандарту про пропускний та внутрішньо-об`єктовий режим на АТ «ПІВДГЗК» та/або інший документ, який застосовується АТ «ПІВДГЗК»; документи, що підтверджують транспортування (перевезення) ТМЦ, придбане від ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ", спосіб та засіб перевезення, реквізити перевізника, розрахунки з перевізником, товарно-транспортні накладні, залізничні накладні та інше; журнал заявок на видачу працівникам контрагентів-постачальників товарів перепусток; заявки на видачу перепусток на транспорт, журнал реєстрації тимчасових перепусток для в`їзду автотранспорту на територію підприємства та накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл переміщення по території; видані працівникам ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ" перепустки, в тому числі на транспортні засоби.

В свою чергу, відповідачем разом з відзивом на позов було надано інформацію, отриману за результатом аналізу даних АІС «Податковий блок», відповідно до якої суб`єктом господарської діяльності ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ" придбання труби нержавіючої (ф 20*2,8, ф 10*2,8, ф57*4,0) протягом перевіряємого періоду сформовано за рахунок придбання товару по ланцюгу у контрагентів в березні травні 2021 року. За результатами проведеного податкового аналізу фінансово-господарської діяльності контрагентів-постачальників товарів (робіт, послуг) «ризикового» сектору економіки встановлено, що у ТОВ "СТАНДАРТ СПЕЦСТАЛЬ», ТОВ "МЕЛІОР ТРЕЙД», ТОВ "КОНЦЕРН ЄВРОМЕТАЛ» відсутня чисельність працюючих з необхідною технічною кваліфікацією, відсутні основні засоби, складські приміщення та транспортні засоби, підприємства мають територіальну віддаленість від фактичного місця постачання товару, відсутня можливість перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу тощо, що ставить під сумнів факт здійснення даними суб`єктами господарювання задекларованих фінансово-господарських взаємовідносин за березень - травень 2021 року з контрагентом-покупцем ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЗАВОД СТАЛЕВИХ ТРУБ" з подальшою реалізацією на кінцевого споживача АТ «ПІВДГЗК». У зв`язку з вищевикладеним, неможливо встановити джерело походження вищевказаних ТМЦ та неможливо встановити виробника даного товару.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР-СТАЛЬ» (код за ) на суму ПДВ 188 745,90 грн., встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР-СТАЛЬ» регулювалися на підставі Договору поставки №2020/п/ОМТС/1170 від 22.12.2020 року.

Так, між позивачем та ТОВ «ТК «Інтер-сталь» задекларовано операції з придбання товару, а саме: труби ф 325х8мм ДСТУ 10704,10706,10705 за квітень-травень 2021.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір поставки з додатками, податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, сертифікати якості, платіжні доручення.

В цей же час, ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано: актів про використання матеріалів у виробництві; документи, що підтверджують транспортування (перевезення) ТМЦ, придбане від ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР-СТАЛЬ», спосіб та засіб перевезення, реквізити перевізника, розрахунки з перевізником, товарно-транспортні накладні, залізничні накладні та інше; журнал заявок на видачу працівникам контрагентів-постачальників товарів перепусток; заявки на видачу перепусток на транспорт, журнал реєстрації тимчасових перепусток для в`їзду автотранспорту на територію підприємства та накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл переміщення по території; видані працівникам ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР-СТАЛЬ» перепустки, в тому числі на транспортні засоби.

В свою чергу, відповідачем разом з відзивом на позов було надано інформацію, отриману за результатом аналізу даних АІС «Податковий блок», відповідно до якої суб`єктом господарської діяльності ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР-СТАЛЬ» придбання труби ф 325х8мм ДСТУ 10704,10706,10705 (код УКТ ЗЕД 7306) протягом перевіряємого періоду сформовано за рахунок придбання товару по ланцюгу у контрагентів в квітні травні 2021 року. За результатами проведеного податкового аналізу фінансово-господарської діяльності контрагентів-постачальників товарів (робіт, послуг) позивача встановлено, що у ТОВ "КОМПАНІЯ «ХІМСПЛАВ», ПП "ПРОМТОРГИСЕРВІС» відсутня чисельність працюючих з необхідною технічною кваліфікацією, відсутні основні засоби, складські приміщення та транспортні засоби, підприємства мають територіальну віддаленість від фактичного місця постачання товару, відсутня можливість перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу тощо, що ставить під сумнів факт здійснення даними суб`єктами господарювання задекларованих фінансово-господарських взаємовідносин за квітень-травень 2021 року з контрагентом-покупцем ТОВ «ТОРГОВА КОМПАНІЯ «ІНТЕР-СТАЛЬ» з подальшою реалізацією на кінцевого споживача АТ «ПІВДГЗК». У зв`язку з чим, неможливо встановити джерело походження ТМЦ та неможливо встановити виробника даного товару.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «АВАНГАРД МАЙНІНГ» (код за ) на суму ПДВ 99 553,80 грн., встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та ТОВ «АВАНГАРД МАЙНІНГ» регулювалися на підставі Договору поставки №2019/п/ОО/1593 від 28.12.2019 року.

Так, між позивачем та ТОВ «Авангард Майнінг» задекларовано операції з придбання товару, а саме: роликів конвеєрних за травень 2021.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір поставки з додатками, податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, акти на списання ТМЦ, акти про використані матеріали, платіжні доручення.

В цей же час, ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано: документи, що підтверджують транспортування (перевезення) ТМЦ, придбане від ТОВ «АВАНГАРД МАЙНІНГ», спосіб та засіб перевезення, реквізити перевізника, розрахунки з перевізником, товарно-транспортні накладні, залізничні накладні та інше; журнал заявок на видачу працівникам контрагентів-постачальників товарів перепусток; заявки на видачу перепусток на транспорт, журнал реєстрації тимчасових перепусток для в`їзду автотранспорту на територію підприємства та накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл переміщення по території; видані працівникам ТОВ «АВАНГАРД МАЙНІНГ» перепустки, в тому числі на транспортні засоби, частково акти про використання матеріалів у виробництві.

В свою чергу, відповідачем разом з відзивом на позов було надано інформацію, отриману за результатом аналізу даних АІС «Податковий блок», відповідно до якої суб`єктом господарської діяльності ТОВ «АВАНГАРД МАЙНІНГ» придбання роликів конвеєрних протягом перевіряємого періоду відсутнє. В травні 2021 року ТОВ «АВАНГАРД МАЙНІНГ» було придбано послуги з обробки конвеєрних роликів по ланцюгу. Також, за результатами проведеного податкового аналізу фінансово-господарської діяльності контрагентів-постачальників товарів (робіт, послуг) встановлено, що у ТОВ "ПОЛЕТЕХНІКС» відсутня чисельність працюючих з необхідною технічною кваліфікацією, відсутні основні засоби, складські приміщення та транспортні засоби, підприємство-новостворене, має територіальну віддаленість від фактичного місця постачання товару, відсутня можливість перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу тощо, що ставить під сумнів факт здійснення даними суб`єктами господарювання задекларованих фінансово-господарських взаємовідносин за травень 2021 року з контрагентом-покупцем ТОВ «АВАНГАРД МАЙНІНГ» з подальшою реалізацією на кінцевого споживача АТ «ПІВДГЗК».

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТЕРА-Д» () на загальну суму ПДВ 138 864,00 грн., встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та ТОВ «ТЕРА-Д» регулювалися на підставі Договору поставки №2020/п/ОО/1075 від 30.11.2020 року.

Так, між позивачем та ТОВ «Тера-Д» було задекларовано операції з придбання товару, а саме: вентилятора, робочого колеса вентилятора, циклона-промивача, повітропроводу, відводу, пиловловлювача коагуляційного мокрого, вала вентилятора за травень 2021.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір поставки з додатками, податкові накладні, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибуткові ордери, видаткові накладні, акти про використані матеріали, платіжні доручення, паспорти.

В цей же час, ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано: довіреності на посадових осіб, що підписували угоди, договори, (контракти, листи наміри), акти приймання-передачі та інші документи під час фінансово-господарських взаємовідносин згідно умов укладених договорів з контрагентами-постачальниками товарів, робіт та послуг; документи, що підтверджують транспортування (перевезення) ТМЦ, придбане від ТОВ «ТЕРА-Д», спосіб та засіб перевезення, реквізити перевізника, розрахунки з перевізником, товарно-транспортні накладні, залізничні накладні, подорожні листи, довіреності, та інше; журнал заявок на видачу працівникам контрагентів-постачальників товарів, робіт та послуг перепусток та/або тимчасових перепусток; заявки на видачу пропусків на транспорт, журнал реєстрації тимчасових перепусток для в`їзду автотранспорту на територію підприємства та, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл переміщення по території; заявки, листи, виробничі звіти та інші передбаченні підстави щодо необхідності придбання, використання, ТМЦ у виробництві.

В свою чергу, відповідачем до суду було надано інформацію, отриману за результатом аналізу даних АІС «Податковий блок», відповідно до якої ТОВ «ТЕРА-Д» не є виробником та імпортером реалізованих товарів на адресу АТ «ПІВДГЗК», формування податкового кредиту було здійснено за рахунок придбання товарів від контрагентів-постачальників, податковий кредит яких сформовано за рахунок придбання продуктів харчування.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ЕНЕРГОРЕСУРС» () на загальну суму ПДВ 133 920,0 грн., встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та ТОВ «ЕНЕРГОРЕСУРС» регулювалися на підставі Договору підряду №2021/д/ТО/280 від 30.03.2021 року.

Так, між позивачем та ТОВ «Енергоресурс» було задекларовано операції з придбання послуг, а саме: послуги з капітального ремонту 1 етап: після закінчення розбирання, дефектації залізничного крану КДЕ-253 зав. №1509 інвентарний №4212798, закінчення робіт з капітального ремонту та освідотства колісних пар, візків та автозчепів за травень 2021.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір підряду з додатками, податкова накладна, рахунок-фактура, платіжне доручення, акт виконаних робіт, акт прийому-передачі обладнання в ремонт.

В цей же час, ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано: інформацію стосовно видачі особистих перепусток працівникам Підрядної організації та/або Субпідрядної організації; журнал заявок на видачу працівникам контрагентів-постачальників робіт та послуг перепусток та/або тимчасових перепусток; заявки на видачу пропусків на транспорт, журнал реєстрації тимчасових перепусток для в`їзду автотранспорту на територію підприємства та накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл переміщення по території; письмові згоди АТ «ПІВДГЗК» на залучення ТОВ «ЕНЕРГОРЕСУРС», до виконання робіт субпідрядних організацій, або застосування штрафу до ТОВ «ЕНЕРГОРЕСУРС». Первинні документи за угодою між ТОВ «ЕНЕРГОРЕСУРС», та Замовником робіт не містять посилань про участь у виконанні робіт третіх осіб, зокрема «виконавця».

В свою чергу, відповідачем було надано інформацію, отриману за результатом аналізу даних АІС «Податковий блок», відповідно до якої ТОВ «ЕНЕРГОРЕСУРС» не мало можливості надавати послуги з капітального ремонту 1 етап: після закінчення розбирання, дефектації залізничного крану КДЕ-253 зав. №1509 інвентарний №4212798, закінчення робіт з капітального ремонту та освідотства колісних пар, візків та автозчепів і підписання АТ «ПІВДГЗК» у зв`язку з тим, що ТОВ «ЕНЕРГОРЕСУРС» не має достатньої кількості працівників/фахівців (кількість застрахованих осіб в травні 2021 року - 2 особи), не має належних для здійснення робіт основних засобів та виробничих потужностей - станом на 31.12.2020 12,4 тис.грн., крім того, за даними ЄРПН відсутня оренда приміщень та обладнання для виконання даних робіт.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ» () на суму ПДВ 1 035 738,96 грн., встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ» регулювалися на підставі Договору підряду №2020/д/ОГМ/1065 від 27.11.2020 року.

Так, між позивачем та ПП «Строй-Арсенал» задекларовано операції з придбання послуг, а саме: капітальний ремонт технологічної секції №2 РЗФ-2 (монтаж обладнання): майданчик гідроциклонів млина МШЦ 4,5х6,0 №24 шифр № RO2-0D40-20-001-0018; класифікатор спіральний КС2 2,4х14,5 №2-1 шифр № RO2-OD40-20-001-0063; млин МШЦ-4500х6000 №2-3 . Шифр № RO2-0D40-20-001-0042, капітальний ремонт технологічної секції №2 РЗФ-2 (монтаж обладнання):млин МШЦ-4500х6000 №2-4 . Шифр № RO2-0D40-20-001-0045; насос VASA HD7010-200 Шифр.№RO2-0D40-20-001-0002; класифікатор спіральний КС 2-2,4х14,5 №2-2 шифр № RO2-OD40-20-001-0064 за травень 2021.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір підряду з додатками та додатковими угодами, податкові накладні, рахунки-фактури, акти приймання виконаних підрядних робіт з додатками, акти про витрачені давальницькі матеріали, акти прийому-передачі давальницьких матеріалів, акти передачі обладнання для монтажу, акти передачі змонтованого обладнання, платіжні доручення.

В цей же час, ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано: інформацію стосовно видачі особистих перепусток працівникам Підрядної організації та/або Субпідрядної організації; журнал реєстрації проходження інструктажу з питань охорони праці та інших питань працівників Підрядної та/або Субпідрядної організації; журнал заявок на видачу працівникам контрагентів-постачальників робіт та послуг перепусток та/або тимчасових перепусток; заявки на видачу пропусків на транспорт, журнал реєстрації тимчасових перепусток для в`їзду автотранспорту на територію підприємства та накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл переміщення по території; письмові згоди АТ «ПІВДГЗК» на залучення ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ», до виконання робіт субпідрядних організацій, або застосування штрафу до ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ». Первинні документи за угодою між ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ» та Замовником робіт не містять посилань про участь у виконанні робіт третіх осіб, зокрема «виконавця».

В свою чергу, відповідачем до суду було надано інформацію, отриману за результатом аналізу даних АІС «Податковий блок», відповідно до якої за даними поданої податкової звітності ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ»: податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2021: за квітень 2021 р. працювало за трудовими договорами (контрактами) (ознака 101) - 142 особи, розрахункова середня заробітна плата 5,7 тис. грн. за місяць (формула проведеного розрахунку: 806 368,34 грн./142 особи); за цивільно-правовими договорами (ознака 102) 0 осіб; за травень 2021 р. працювало за трудовими договорами (контрактами) (ознака 101) - 131 особа, розрахункова середня заробітна плата 6,0 тис. грн. за місяць (формула проведеного розрахунку: 785 449,37грн./131 особа), за цивільно-правовими договорами (ознака 102) 0 осіб. При проведенні порівняльного аналізу кількості працюючих, відображених ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ» у таблиці сум нарахованого та виплаченого доходу за відповідний звітний період з урахуванням сукупністю вищевикладених обставин та показників трудових ресурсів, відображених у наступних актах виконаних робіт за період квітень - травень 2021 року встановлено різницю між залученою кількістю штатних одиниць та необхідною, з урахуванням зазначеної інформації в актах прийому робіт. Отже, аналіз структури податкових зобов`язань ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ» за травень 2021 року свідчить, про те, що підприємство виконувало роботи/ надавало послуги різноманітної та трудомісткої номенклатури, що потребують участі значної кількості кваліфікаційного персоналу (Капітальний ремонт, поточний ремонт будівель і споруд), та одночасно виконує роботи/ надає послуги ще на декількох підприємствах. Тобто, було встановлено, що ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ» фактично не має можливості для виконання задекларованих обсягів зобов`язань.

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ "ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ" () на суму ПДВ 9 530,40 грн., встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та ТОВ "ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ" регулювалися на підставі Договору поставки №2019/п/ОМТС/1393 від 02.12.2019 року.

Так, між позивачем та ТОВ «ЗПМ» задекларовано господарські операції з придбання товару, а саме: мастило графітне за травень 2021.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір поставки із специфікаціями та додатковою угодою, податкова накладна, рахунок-фактура, видаткова накладна, платіжні доручення.

В цей же час, ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано: документи, що підтверджують ввезення ТМЦ на територію АТ «ПІВДГЗК», придбане від ТОВ "ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ"; журнал заявок на видачу перепусток працівникам контрагентів-постачальників товарів; заявки на видачу перепусток на транспорт, журнал реєстрації тимчасових перепусток для в`їзду автотранспорту на територію підприємства та накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл переміщення по території; видані працівникам ТОВ "ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ" перепустки, в тому числі на транспортні засоби.

В свою чергу, відповідачем разом з відзивом на позов було надано інформацію, отриману за результатом аналізу даних АІС «Податковий блок», відповідно до якої ТОВ "ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ" не є фактичним виробником товарно-матеріальних цінностей (мастило графітне), які реалізовано на адресу АТ «ПІВДГЗК», у зв`язку з: відсутністю матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення виробництва, перевезення (навантаження, розвантаження) (вартість основних засобів складає 0 грн.), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу тощо; незначну кількість працівників (2 особи), відсутністю Дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, наявністю Рiшення про вiдповiднiсть платника податку на додану вартiсть критерiям ризиковостi платника податку (Додаток 4) за №2557 від 27.05.2021 року. Податковий кредит сформовано за рахунок придбання: послуг з виробництва продукції ОСОБА_1 з давальницької сировини у ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , вид діяльності_20.59-виробництво iншої хiмiчної продукцiї, н.в.i.у., є пов`язаною особою та являється керівником, головним бухгалтером та засновником в одній особі ТОВ "ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ", чисельність 2 особи). Отже, ФОП ОСОБА_2 не має можливості здійснювати виробництво ТМЦ (Мастило Графітне, Мастило ІП-1л, Мастило Солідол ЖР) для ТОВ "ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ", оскільки: не має достатніх трудових ресурсів, виробничих потужностей, складських приміщень для виробництва задекларованих обсягів податкових зобов`язань власними силами, та діяльність платника податків не має розумної та економічно обґрунтованої мети, що ставить під сумнів задекларовані взаємовідносини, крім як мінімізація оподаткування. У зв`язку з вищевикладеним не можливо встановити джерело походження ТМЦ (Мастило Графітне, Мастило ІП-1л, Мастило Солідол ЖР), які були реалізовано ТОВ "ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ" на адресу АТ «ПІВДГЗК» та неможливо встановити фактичного виробника вищевказаних ТМЦ. Відсутність у постачальника ТОВ "ЗАВОД ПРОМИСЛОВИХ МАСТИЛ" законних джерел походження ідентифікованого товару (активу) свідчить про недійсність формування відповідного активу та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій із його подальшого постачання по всьому ланцюгу проходження товарів, робіт та послуг до кінцевого споживача АТ «ПІВДГЗК».

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «СУ-7» () на суму ПДВ 448 250,60 грн., судом встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та ТОВ «СУ-7» регулювалися на підставі Договору підряду №2018/д/УКС/1758 від 19.10.2018 року, Договору підряду №2019/д/УКС/924 від 06.08.2019 року, Договору підряду №2019/д/УКС/198 від 19.02.2019 року.

Встановлено, що між позивачем та ТОВ «СУ-7» було задекларовано операції з придбання послуг, а саме: послуги з капітального ремонту 1 етап: «Реконструкція хвостового господарства та оборотного водопостачання для підтримки потужності комбінату. Хвостосховище «Перша карта». (Реконструкція об`єднаного хвостосховища). Нарощування дамб вище відм. + 146,0 м. Будівництво вузла згущеня. Реконструкція кар`єру у зв`язку з його поглибленням з метою підтримки потужності комбінату 2-а черга (до 2020р.) База ТО і ПР. Капітальний ремонт адміністративно-побутовый комбінат (АПК) УЗТ інв. №1000126» за травень 2021.

На підтвердження виконання зазначених договорів позивачем надано: Договори підряду з додатками та додатковими угодами, податкові накладні, рахунки-фактури, акти приймання виконаних будівельних робіт, акти прийому-передачі давальницьких матеріалів, акти використання давальницьких матеріалів, платіжні доручення.

В цей же час, ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано: інформацію стосовно видачі особистих перепусток працівникам ТОВ «СУ-7» та субпідрядних організацій; журнал заявок на видачу працівникам ТОВ «СУ-7» та субпідрядних організацій перепусток та/або тимчасових перепусток; письмові згоди АТ «ПІВДГЗК» на залучення ТОВ «СУ-7» до виконання робіт субпідрядних організацій, або застосування штрафу до ТОВ «СУ-7» згідно умов п.3.1 Договору. Первинні документи за угодою між ТОВ «СУ-7» та Замовником робіт не містять жодної згадки про участь у виконанні робіт третіх осіб, зокрема, «виконавця»; ліцензій та/або копії ліцензій, дозволів на роботи підвищеної небезпеки.

В свою чергу, відповідачем до суду було надано інформацію, отриману за результатом аналізу даних АІС «Податковий блок», відповідно до якої встановлено, що в травні 2021 року ТОВ «СУ-7» виконано роботи/послуги ще 3 підприємствам (ТОВ «СЕТИНЖИС», ПП «НАССА», ТОВ «ЕЛЕКТРОБУДМОНТАЖ»), отже, ТОВ «СУ-7» не є фактичним виконавцем робіт та послуг «(Реконструкція хвостового господарства та оборотного водопостачання для підтримки потужності комбінату. Хвостосховище» Перша карта. (Реконструкція об`єднаного хвостосховища). Нарощування дамб вище відм. + 146,0 м. Будівництво вузла згущення. Реконструкція кар`єру у зв`язку з його поглибленням з метою підтримки потужності комбінату 2-а черга (до 2020р.) База ТО і ПР)», які реалізовано на адресу АТ «ПІВДГЗК» згідно виписаних та зареєстрованих податкових накладних контрагентом-постачальником ТОВ «СУ-7». Також встановлено, що ТОВ «СУ-7» було сформовано податковий кредит за рахунок перевиставлених податкових накладних з ідентичною номенклатурою на підприємства н загальну суму 159 970,00 грн, або 46,5%, (далі за текстом «фактичних виконавців робіт»). При тому, що АТ «ПІВДГЗК» до перевірки та до суду не надавалися заявки (листи) ТОВ «СУ-7» про залучення підрядних (сторонніх) організацій для виконання ремонтних робіт або окремих обсягів (об`єктів, етапів, видів) робіт, а також перелік підприємств і організацій, що затверджені АТ «ПІВДГЗК» для виконання відповідних робіт, що свідчить про те, що договори (угоди), укладені між АТ «ПІВДГЗК» та контрагентом постачальником ТОВ «СУ-7» щодо придбання робіт/послуг, спрямовані на зменшення бази оподаткування з ПДВ, та не мають під собою розумної, економічно-обґрунтованої, необхідної і достатньої ділової (господарської) мети .

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ГОРМАШ-СЕРВІС» () на суму ПДВ 101 960,00 грн., встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та ТОВ «ГОРМАШ-СЕРВІС» регулювалися на підставі Договору підряду №2020/д/ОГМ/917 від 01.10.2020 року.

Так, між позивачем та ТОВ «Гормаш-Сервіс» задекларовано операції з придбання послуг, а саме: роботи з відновлення кільця середнього дробарки ККД 1500/180 (б/в), креслення 2ДФ-1-91, роботи з відновлення ексцентрика КРД 900/100 (б/в), креслення 1244.04.00, роботи по ремонту редуктора лебідки підйому ЕКГ-8І (кр. 3519.09.04.000сб) б/в, роботи з відновлення корпуса підшипника д. 1350 (б/в), креслення ОФ36-308; 1-44653 за травень 2021.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір підряду з додатками та додатковими угодами, податкові накладні, платіжні доручення, акти виконаних робіт, акти прийому-передачі (запчастини) в ремонт.

В свою чергу, згідно з поданими: звітом «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» від 21.07.2021 № - кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату в квітні 2021 складає 3 особи (в тому числі: 3 жінки та 1 чоловік) та фінансовою звітністю малого підприємства станом на 31.12.2020 від 24.02.2021 № - основні засоби відсутні. Також встановлено, що у ТОВ «ГОРМАШ-СЕРВІС» не має у наявності достатньої чисельності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень та транспортних засобів для виконання та надання робіт та послуг на адресу контрагента-покупця АТ «ПІВДГЗК» та не можливо встановити надавача/виконавця робіт та послуг. Акти прийому-передачі обладнання в ремонт та з ремонту оформлені в довільній формі та не містять інформації/розрахунку чисельності працівників для виконання робіт з відновлення кільця середнього дробарки ККД 1500/180 (б/в), креслення 2ДФ-1-91, КРД 900/100 (б/в), креслення 2ДФ2-53; з відновлення корпуса підшипника д. 1350 (б/в), креслення ОФ36-308; 1-44653. Також не надано інформації та письмових пояснень щодо залучення субпідрядних організацій до виконання робіт та послуг ТОВ «ГОРМАШ-СЕРВІС» та найму працівників за договорами аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Досліджуючи первинну документацію по взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «РУНА» () на суму 286 164,95 грн., встановлено наступне.

Взаємовідносини між АТ «ПІВДГЗК» та «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «РУНА» регулювалися на підставі Договору поставки №2020/п/ОМТС/1123 від 11.12.2020 року.

Так, між позивачем та ТОВ «ТПК «Руна» задекларовано операції з придбання товару, а саме: Труба сталева Ф325х10мм, ст.20; Труба сталева Ф325х10мм, ст.20; Труба сталева Ф273х10-12мм, ст.20; Труба сталева Ф219х9-12мм, ст.; Труба сталева Ф273х8-10мм, ст.20; Труба сталева Ф219х6-8мм, ст.20; Труба сталева Ф133х6-8мм, ст.20.на адресу АТ «ПІВДГЗК» за квітень - травень 2021.

На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір поставки з спеціфікаціями, податкові накладні, рахунки, видаткові накладні, прибуткові ордери, акти про використання давальницьких матеріалів платіжні доручення.

В цей же час, ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано: журнал заявок на видачу працівникам контрагента-постачальника товарів перепусток; заявки на видачу перепусток на транспорт, журнал реєстрації тимчасових перепусток для в`їзду автотранспорту на територію підприємства та накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, в яких здійснено відмітку охоронної служби на дозвіл переміщення по території.

В свою чергу, відповідачем разом з відзивом на позов було надано інформацію, отриману за результатом аналізу даних АІС «Податковий блок», відповідно до якої встановлено, що ТОВ «ТПК «РУНА» не є імпортером труб сталевих в асортименті. В податкових накладних по коду рядка 3.2 «Ознака імпортованого товару» не зазначена ознака імпортованого товару. Також ТОВ «ТПК «РУНА» не є виробником вищезазначеної продукції враховуючи відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення виробництва, перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу тощо; незначну кількість (3 особи) працівників.

Також встановлено, що жоден з постачальників труб (ТОВ «ГОЛДЕНРАЙ3», ТОВ ФІРМА «КАСКАД», ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ФІРМА "МІСЬКЖИТЛОБУД", ТОВ "НЕО-ТРАНС-ТОРГ") протягом 2020 - 2021 року не є виробниками труб та не постачали для ТОВ «ТПК «РУНА» зазначені у податкових накладних труби: Труба сталева Ф325х10мм, ст.20; Труба сталева Ф325х10мм, ст.20; Труба сталева Ф273х10-12мм, ст.20; Труба сталева Ф219х9-12мм, ст.; Труба сталева Ф273х8-10мм, ст.20; Труба сталева Ф219х6-8мм, ст.20; Труба сталева Ф133х6-8мм, ст.20. Також за період 01.01.2018 30.05.2021 р.р. не встановлено придбання товарно-матеріальних цінностей (Труба сталева Ф325х10мм, ст.20 (7304) 15,2т, Труба сталева Ф325х10мм, ст.20 (7306) - 4,125т; Труба сталева Ф273х10-12мм, ст.20 (7306) - 29,555т; Труба сталева Ф219х9-12мм, ст.20 (7306) - 1,06т; Труба сталева Ф273х8-10мм, ст.20 (7306) - 0,575т Труба сталева Ф219х6-8мм, ст.20 (7306) - 0,395т; Труба сталева Ф133х6-8мм, ст.20 (7306) - 0,175т), які було реалізовано на адресу АТ «ПІВДГЗК».

У зв`язку з вище наведеним, господарські операції між позивачем та контрагентом не підтверджуються, виходячи з врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження, відсутності в достатній кількості трудових ресурсів, основних засобів, виробничих активів, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про юридичну дефектність оформлених первинних документів, про відсутність законного джерела походження ідентифікованого активу, відсутність існування активу, неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій із його подальшого постачання по всьому ланцюгу оформлення первинних документів до кінцевого споживача.

Аналіз реальності господарської операції повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідно їх дійсному економічному змісту.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та визначення оподатковуваного прибутку, і вказана обставина є визначальною для дослідження.

Про відсутність фактичного характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності через відсутність управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Наявність таких обставин разом може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій. З метою дослідження фактичного постачання товарів/послуг у межах господарської діяльності необхідно встановити зміст господарських операцій, договірні умови, фактичний порядок надання поставок, обсяги і зміст, мету придбання, належним чином дослідити первинні бухгалтерські документи, складені щодо господарських операцій, з`ясувати, чи розкривають первинні документи зміст операцій, та оцінювати такі докази кожний окремо та разом, а також разом з іншими доказами у справі.

Такого висновку дійшов Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у постанові від 03.08.2020 року у справі №826/7917/17.

У постанові від 04.06.2020 року у справі №825/1630/17 Касаційний адміністративний суд Верховного Суду зазначив, що за певних обставин первинні документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. Водночас потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. В іншому випадку, первинні документи не можуть вважатися юридично значимими документами для цілей формування даних бухгалтерського та, відповідно, податкового обліку.

Разом з тим, окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.

Так, перевірці підлягають фізичні, технічні та технологічні можливості контрагента до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як наприклад: наявність персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції.

З наданих до суду позивачем первинних документів, а також з урахуванням доказів та пояснень, наведених відповідачем, суд приходить до висновку про неможливість встановити реальність господарських операцій позивача на підставі наданих первинних документів, адже вони носять формальний характер, в той час як відповідачем надано докази та достатні доводи про неможливість встановити походження придбаних позивачем товарів (робіт/послуг) за ланцюгом постачання.

Суд вважає за необхідне взяти до уваги той факт, що жоден з перелічених контрагентів позивача не має ресурсної (технічної, технологічної та матеріальної) бази для самостійного виконання обов`язків за укладеними з позивачем угодами, в тому числі досліджуючи шлях придбання таких товарів (робіт, послуг) за ланцюгом постачання до останнього контрагента.

Аналіз наданої відповідачем інформації та доказів вказує на неможливість встановити реальне походження товарів (робіт, послуг).

У зв`язку з наведеним вище, суд приходить до висновку про непідтвердженість реальності господарських операцій.

Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, оскільки висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 20.08.2021 року стосовно встановлених порушень, відповідальність за які застосована вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, підтверджені під час розгляду справи.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, суд зазначає наступне.

За приписами підп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до пп. 85.1, 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Пунктом 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Правові наслідки невиконання платником податків обов`язку надати на законний запит контролюючого органу документи, на підставі яких сформовані податкові зобов`язання, визначені статтею 44 ПК України.

Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України встановлено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (п.85.6 ст. 85 ПК України).

Таким чином, відмова платника податків виконати обов`язок в частині надання на запит документів, які підтверджують показники податкової звітності, має бути задокументована відповідним актом. Самого лише твердження працівника контролюючого органу в акті перевірки, що платник податків відмовився або не надав документів, що стали підставою для формування податкових зобов`язань, недостатньо для застосування правових наслідків, передбачених пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 № 395, затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами (Порядок №395).

Відповідно до пункту 1.4 Порядку № 395 (чинного на час проведення перевірки відповідачем), результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Пунктом 2.3.2.2 Порядку № 395 передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки.

Таким чином, належним доказом ненадання платником податків до перевірки витребуваних документів є акт довільної форми, складений посадовою (службовою) особою контролюючого органу.

Відповідач відповідних актів не складав, відтак, доводи позивача про протиправність дій податкового органу щодо запитування документів, що не пов`язані з предметом перевірки під час її проведення, є безпідставні.

Суд звертає увагу на те, що податковий орган має право викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Тобто, фактично позивач оскаржує дії відповідача щодо складання та змісту акту від 20.08.2021 року.

Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього і підстави для визнання протиправними дій контролюючого органу відсутні.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем у ході судового розгляду справи доведено, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

З урахуванням відмови в задоволенні позову повністю, судові витрати, сплачені позивачем, не стягуються.

Керуючись ст.ст.242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.

Повний текст рішення складений протягом 10 днів.

Суддя В.В. Кальник