Справа № 160/11383/22
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛогвиненко В.М.
прокурора представника позивача представника відповідача 2 Дидюк Н.О. Хворич О.А. Рибіної І.В.
29.07.2022 року керівник Західної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить:
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав № 61078876 від 19.10.2021 про поділ об`єкта нерухомого майна, що прийняте держаним реєстратором відділу реєстраційних послуг Підгородненської міської ради Подгорним Віталієм Ігоровичем, з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на 41 об`єкт нерухомого майна (квартири) та нежитлового приміщення площею 194 кв.м. (підвал) за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати державну реєстрацію прав власності на 41 об`єкт нерухомого майна (квартири) та нежитлового приміщення площею 194 кв.м. (підвал) за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_2 на об`єкти нерухомого майна, а саме:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.08.2022 року о 11:00 год.
При цьому, 29.07.2022 року разом з позовною заявою, керівником Західної окружної прокуратури міста Дніпра подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить:
- заборонити ОСОБА_4 та будь яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо наступних об`єктів нерухомого майна:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 року заяву про забезпечення позову призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.08.2022 року о 14:00 год.
Представник заявника у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити.
Представник відповідача-2 проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на безпідставність та не обгрунтованість, просила відмовити у її задоволенні.
Дослідивши матеріали заяви, вивчивши надані докази на її підтвердження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.
За приписами п. 1 ч.1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову може бути подана до подання позовної заяви та подається, в такому випадку, до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Поряд із цим, суд зазначає, що згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
При цьому, частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Зазначаючи про необхідність заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо об`єктів нерухомого майна, заявник не надає суду жодних доказів, що свідчать про очевидність та ймовірність вчинення відповідними суб`єктами таких дій в майбутньому.
Із поданої заяви вбачається, що основною підставою для забезпечення позову є припущення заявника про можливість ОСОБА_2 відчуження об`єктів нерухомого майна у власність третім особам, що унеможливить виконання рішення в цілому.
При цьому, не можливо вважати достатнім доказом посилання позивача на копію фото об`єкту нерухомого майна, додану до заяви про забезпечення позову, оскільки з останньої неможливо ідентифікувати, що саме це є спірний об`єкт та на якій вулиці він знаходиться, коли саме зроблений даний знімок.
Крім того, посилання заявника на можливе порушення його прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову за викладених ним доводів та обставин цієї справи.
Крім того, судом встановлено, що на вищезазначені об`єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вже накладено арешт із забороною усім особам на відчуження, розпорядження та користування вказаними об`єктами нерухомого майна, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та не заперечувалось представниками заявника та позивача, що виключає можливість його повторного накладення.
Заявником не доведено наявність тих виключних обставин, які потребують вжиття судом заходів до забезпечення даного позову, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження викладених у поданій заяві доводів.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб, який вказує позивач.
Інших обставин, які б свідчили про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому спричинити порушення прав та інтересів позивача, або призвести до виникнення складнощів у їх відновленні, позивачем не наведено та судом не встановлено, відповідних доказів до матеріалів справи позивачем не надано.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для застосування заходів забезпечення позову з мотивів та у спосіб, які наведені позивачем у заяві, відсутні.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні заяви керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 09 серпня 2022 року.

Суддя Н.Є. Сліпець