Справа № 570/1638/22
Суддя: Галінська В. В.
Дата ухвалення: 2022-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 570/1638/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Галінської В.В.

при секретарі Калентинець Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАО №5398397 від 19.05.2022 року про накладення адміністративного стягнення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що 19 травня 2022 року постановою поліцейського 1 батальйону, 1 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області серії ЕАО №5398397 від 19.05.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України за те, що 19.05.2022 року о 05.49 водій керуючи транспортним засобом перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год, а саме у н.п. Колоденка, позначеним дорожнім знаком 5.49,5.50 рухався зі швидкістю 92 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху Trucam ІІ LTI 20/20 ТС008354, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною з тих підстав, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану відповідними підрозділами Сил територіальної оборони Збройних сил України фактично демонтовано дорожні знаки, що позначали початок і кінець населеного пункту, відповідно він не міг порушити швидкісний режим руху у населеному пункті, який не відображено у встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року «Про правила дорожнього руху» порядку. Окрім того, зазначає, що швидкість руху його автомобіля вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості в положенні «з руки», що дає більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку даного приладу, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху його автомобіля.

Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 28 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.07.2022 року в приміщенні Рівненського міського суду.

19 липня 2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача ДПП НП України Гервазюк О.Ю. з фото та відеоматеріалами, у якому вона зазначає про те, що вважає вимоги позивача ОСОБА_1 безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні. Вказує, що позивачем було порушено вимоги п. 12.4 ПДР України, у зв`язку з чим його правомірно притягнуто до відповідальності, розгляд справи проведено з дотриманням вимог чинного законодавства щодо процедури розгляду та оформлення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності в межах компетенції поліцейського. Вказала, що доказів своєї невинуватості ОСОБА_1 не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою поліцейського 1 батальйону, 1 роти Управління патрульної поліції в Рівненській області серії ЕАО №5398397 від 19.05.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України за те, що 19.05.2022 року о 05.49 водій керуючи транспортним засобом перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год, а саме у н.п. Колоденка, позначеним дорожнім знаком 5.49,5.50 рухався зі швидкістю 92 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху Trucam ІІ LTI 20/20 ТС008354, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

У відповідності до частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інш і обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 9 КАС України).

Пунктом 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

В справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) від 03 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підстави для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. В даному випадку, поясненнями позивача в позовній заяві вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами.

Як встановлено судом із оглянуто в судовому засіданні відеозапису, що наданий представником відповідача із відзивом, дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» із написом «Колоденка» встановлено.

Окрім того, слід зазначити, що Радою оборони Рівненської області 06 травня 2022 року прийнято рішення про відновлення з 10 травня 2022 року дорожніх знаків обмеження максимальної швидкості в межах всієї Рівненської області та назв населених пунктів на державних автошляхах в Дубенському та Рівненському районах. Доказів того, що дорожні знаки, всупереч даному рішенню, не були встановлені позивачем до суду не подано.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом про адміністративні правопорушення України.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, судом досліджено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду зазначеної справи надано не було, клопотання про їх витребування не заявлено і судом таких обставин не встановлено. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, яким він обґрунтував свій позов, а саме того, що він не порушив вимоги правил дорожнього руху, а дії Інспектора патрульної поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення були неправомірними.

Згідно п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5398397 від 19.05.2022 року залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.251, 252, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду безпосередньо або через Рiвненський мiський суд Рівненської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, м.Рівне, вул. С.Бандери, 14 а,

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження : вул. Федора Ернста, З, м. Київ.

Суддя -