Справа № 179/609/22
Суддя: Чорна А. О.
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Чорної А.О.,

секретар судового засідання - Феленко Я.О.,

за участю представника позивача Салтисюка Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

справа № 179/609/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляра Сергія Петровича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача в інтересах позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляра Сергія Петровича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 08.06.2022 року інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляром С.П. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення на позивача, згідно якої позивача визнано винним за ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 08.06.2022 року в 12 годин 35 хвилин в смт. Магдалинівка на вул. Центральна ОСОБА_1 був не пристебнутий паском безпеки та не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.3 в), п. 2.1 а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, згідно п. 2.3 в) дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Так, позивач є інвалідом 2 групи та має фізіологічні особливості, які унеможливлюють користування ременями безпеки.

Відповідач же проігнорував наведені положення ПДР України.

Також відповідачем не було проведено розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивачу не роз`яснювалися права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що фактично призвело до грубого порушення прав позивача в частині забезпечення його права на захист.

Щодо факту вчинення позивачем порушень вимог ПДР України в частині керування транспортним засобом без відповідної категорії посвідчення водія позивач доводить, що в момент зупинки його працівниками поліції керував автомобілем ГАЗ, модель СЕМАР.

На час зупинки автомобіль був завантажений волонтерською допомогою для бійців ЗСУ, про що було повідомлено працівнику поліції. Враховуючи критичний стан в державі, військовий стан в Україні , дії позивача повинні кваліфікуватися як вчинені в умовах крайньої необхідності за ст. 18 КУпАП.

Позивач просить суд скасувати постанову БАВ №051001 від 08.06.2022 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляром С.П. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 3400 грн. та провадження по справі закрити.

Ухвалою судді від 30.06.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляра Сергія Петровича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 04.07.2022 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнано причину пропуску поважною. Відкрито провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляра Сергія Петровича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 12.07.2022 року залучено за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляра Сергія Петровича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що він є волонтером та займається волонтерською діяльністю. 08.06.2022 року після зупинки транспортного засобу, працівник поліції не пояснив йому причину зупинки транспортного засобу, попросив надати документи, він надав посвідчення водія, посвідчення з встановленою групою інвалідності та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після отримання документів поліцейський пішов до свого автомобіля та почав складати постанову. Процедури розгляду справи взагалі не було, права йому не роз`яснювали.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляр С.П. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав, надав заяву про розгляд справи без його участі. Також в заяві зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки 08.06.2022 року він здійснював патрулювання та під час патрулювання зупинив автомобіль ГАЗ 3234 СЕМАР, водій якого порушив ПДР України, а саме: керував автомобілем будучи не пристебнутим паском безпеки. Відносно водія ОСОБА_1 за порушення п. 2.3.в), п. 2.1 а) ПДР України було винесено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та згідно ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення. В архіві СРПП знаходиться відео доказ щодо розгляду вище вказаної адміністративної справи. Всі дії поліцейських було зафіксовано на бодікамеру.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, проаналізувавши надані документи та докази, суд, приходить до наступного.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 2 статті 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Розглядаючи позовні вимоги позивача до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляра Сергія Петровича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю ) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Предметом розгляду у даній справі є постанова інспектора поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що відповідачем у даній справі зазначено інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляра Сергія Петровича.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) регламентовано, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У силу ч.ч. 1-2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119,частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Таким чином, за приписами ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.2 ст.126, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч.1 ст.1 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про Національну поліцію" систему поліції складають:

1) центральний орган управління поліцією;

2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч.1 ст.15 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до ч.1 ст.17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч.3 ст.288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.2 ст.126 КУпАП, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч.2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 Кодексу адміністративного судочинства України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, є Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, від імені якого виступає інспектор, уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Належним відповідачем у даній справі є Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідач, за таких обставин позовні вимоги позивача до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляра Сергія Петровича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що постановою про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВАБ № 051001 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ст. 36 КУпАП за те, що 08.06.2022 року в 12 годин 35 хвилин в смт. Магдалинівка на вул. Центральна ОСОБА_1 був не пристебнутий паском безпеки та не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.3 в), п. 2.1 а) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. (а.с. 22)

П. 2.3 в) ПДР України передбачено, щодля забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременем безпеки тягне за собою накладання штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

П. 2.1. а) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо порушення позивачем п. 2.3 в), п. 2.1 а) ПДР України суд приходить до наступного.

В судовому засіданні позивач не заперечував, що він був не пристебнутий паском безпеки та не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_1 від 22.12.2017 позивач має 2-гу групу інвалідності (а.с. 8).

Пунктом 2.3 ПДР передбачено, що дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Разом з тим, позивачем не зазначено обставин та не надано відповідних документів, відповідно до яких він не може користуватись ременем безпеки.

Таким чином, суд не бере до уваги твердження позивача та його представника стосовно того, що позивач має фізіологічні особливості, які частково обмежують його рухи при керуванні транспортним засобом, що посилюється при користуванні ременями безпеки.

Доводи позивача та його представника, що порушення п. 2.1 а) ПДР України було вимушеним, оскільки позивач є волонтером та 08.06.2022 року керував автомобілем не маючи права керування відповідної категорії, оскільки доставляв вантаж на лінію фронта, суд не бере до уваги, оскільки такі твердження не грунтуються на вимогах п. 2.1 а ПДР України та ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'HalloranandFrancisv. theUnitedKingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно допустив порушення п. 2.3 в), п. 2.1 а) ПДР України.

Разом з цим, із дослідженої в судовому засіданні постанови серії ВАБ № 051001 вбачається, що у постанові зазначено скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126, ст. 36 КУпАП. Разом з цим, у постанові не зазначено яке ж адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП було вчинено ОСОБА_1 за порушення п. 2.3 в) ПДР України. Тобто, посилаючись на ст. 36 КУпАП інспектором не зазначено у постанові два адміністративних правопорушення, справи про які одночасно ним розглядалися.

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В порушення ст. 283 КУпАП у постанові серії ВАБ № 051001 не зазначено усі нормативні акти, які передбачають відповідальність за дане адміністративне правопорушення, на підставі яких інспектор застосував ст. 36 КУпАП.

Крім того, позивач та його представник у судовому засіданні та у позовній заяві посилалися на те що, при винесенні постанови про адміністративне стягнення позивачу не були роз`ясненні його права, відповідачем взагалі не було проведено розгляду справи та порушено право на захист.

У постанові серії ВАБ № 051001 зазначено, що до постанови додається відео на бодікамеру.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач відзив не надав, будь-яких доказів, встановлених ст.251 КУпАП, на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача.

При цьому, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач жодних доказів на підтвердження проведення розгляду справи та роз`яснення прав позивачу не надав.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи позивача відносно того, що були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП (дослідження доказів, заявляти клопотання, скористатися допомогою адвоката) не спростовані відповідачем належними та достовірними доказами по справі, оскільки суду не надані матеріали відеофіксації правопорушення та розгляду справи, що свідчить про те, що позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо порушення процедура розгляду справи. Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки доказів, які б вказували на проведення процедури розгляду справи не встановлено, і відповідачем не доведено перед судом, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч. 2 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляра Сергія Петровича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 20, 22, 72, 77, 139, 229, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, ст.ст. 1, 7, 222, 251, 278, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляра Сергія Петровича, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову БАВ № 051001 від 08.06.2022 року, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області Скляром Сергієм Петровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: А.О. Чорна