Справа № 280/117/22
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 серпня 2022 року о/об 10 год. 25 хв.Справа № 280/117/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.168, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69035; ), Державної судової адміністрації України (вул.Липська, буд.18/5, м.Київ, 01201; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (надалі відповідач, ТУ ДСА в Запорізькій області), Державної судової адміністрації України (надалі співвідповідач, ДСА України), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати судді Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 включно, виходячи з посадового окладу судді в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн.; 2) зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснити перерахунок і виплату недоплаченої суддівської винагороди судді Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 включно, виходячи з посадового окладу судді в розмірі 30 прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2021 - 2270,00 грн., в загальній сумі 34041,44 грн., з врахуванням раніше виплачених сум і з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

У позовній заяві зазначено наступне. Указом Президента України «Про призначення судців» №352/2013 від 27.06.2013 позивача призначено на посаду судді Михайлівського районного суду Запорізької області строком на п`ять років. Наказом голови Михайлівського районного суду Запорізької області №36 від 09.07.2013 позивача зараховано до штату Михайлівського районного суду Запорізької області. Наказом №53-ос від 09.07.2020 «Про встановлення доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 » позивачу встановлено щомісячну доплату в розмірі 30% від посадового окладу. З 01.07.2021 по 31.12.2021 позивач отримував винагороду судді виходячи з прожиткового мінімуму, який використовувався відповідачем для обчислення базового розміру посадового окладу 2102,00 грн. Тобто відповідач застосувавши такий прожитковий мінімум для обчислення винагороди судді неправомірно зменшив її розмір та недоплатив за вказаний період її частину. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному обсязі винагороди судді протиправною. Базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду з 01.01.2021 повинен був складати: 2270,00 грн. x 30 = 68100,00 грн. Замість цього відповідач нараховував і виплачував позивачу щомісячно 63060,00 грн. застосовуючи прожитковий мінімум в розмірі 2102,00 грн. Крім того, зменшивши позивачу розмір базового посадового окладу відповідач пропорційно зменшив позивачу і щомісячну доплату за вислугу років, оскільки доплата за вислугу років в розмірі 30% мала б складати щомісячно 20430,00 грн., а не 18918,00 грн. За підрахунками позивача недоплата суддівської винагороди склала: за липень 2021 року - 7732,66 грн.; за серпень 2021 року - 5692,25 грн.; за вересень 2021 року - 4685,98 грн.; за жовтень 2021 року - 5330,21 грн.; за листопад 2021 року - 4259,98 грн.; за грудень 2021 року - 6340,36 грн., а всього - 34041,44 грн. Відповідач зменшуючи, в порушення ст.130 Конституції України, ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розмір винагороди судді застосовував норму ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», яка по-іншому визначає розмір винагороди судді, що є неприпустимим. Розмір винагороди судді встановлюється лише Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (ст.135) і ніяким іншим законом. В Законі України «Про судоустрій і статус суддів» чітко, конкретно та однозначно визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не «прожиткових мінімумів для працездатних осіб, які застосовуються для визначення базового розміру посадового окладу судді». Зміни в Закон України «Про судоустрій і статус суддів» щодо розміру посадового окладу судді не вносилися.

Позивач ( ОСОБА_1 ) підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Частина 3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є бланкетною нормою, оскільки визначає лише кількість прожиткових мінімумів для працездатних осіб для встановлення розміру посадового окладу судді, але не встановлює розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який необхідний для обчислення посадового окладу судді. При цьому, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як і розмір мінімальної заробітної плати щорічно встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України». Так, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», на яку ОСОБА_1 посилається у позовній заяві, установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні. З вищевикладеного вбачається, що для обчислення посадового окладу судді Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., а не 2270,00 грн. як зазначає позивач. Нарахування та виплата позивачу територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області суддівської винагороди у період з 01.07.2021 по 31.12.2021 виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн. проводилось у розмірі, встановленому ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вищезазначене спростовує доводи ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати йому суддівської винагороди у спірний період всупереч вимог статей 130 Конституції України, 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також щодо неправомірного обмеження територіальним управлінням розміру його суддівської винагороди.

Представник відповідача (Коротич Р.О.) проти позовної заяви заперечував.

Співвідповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву. Про розгляд справи співвідповідач повідомлявся належним чином.

Ухвалою судді від 10.01.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 07.02.2022.

Ухвалами суду від 07.02.2022 витребувано докази, залучено до участі у справі як співвідповідача ДСА України, залишено без розгляду позовну заяву у частині, продовжено підготовче провадження та відкладено розгляд справи на 14.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

З огляду на викладене, враховуючи очевидні загрози здійснення кібератак на програмне забезпечення органів державної влади, в Запорізькому окружному адміністративному суді на період з 25.02.2022 по 28.02.2022 комп`ютерна програма «Діловодство спеціалізованого суду» була примусово відключена.

28.02.2022 тимчасово виконуючим обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду у зв`язку з загрозою життю, здоров`ю і безпеці відвідувачів суду, працівників суду та суддів був виданий наказ № 11 «Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану», яким з розгляду були зняті всі адміністративні справи, призначені до розгляду в період з 01.03.2022 по 04.03.2022. Наказами тимчасово виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2022 за №12, від 11.03.2022 за №13, від 18.03.2022 за №14, від 25.03.2022 за №15, від 01.04.2022 за №16, від 08.04.2022 за №17, від 15.04.2022 за №18, від 22.04.2022 за №21, від 29.04.2022 за №22 строк дії наказу від 28.02.2022 №11 «Про встановлення особливого режиму роботи Запорізького окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану» продовжений до 06.05.2022 включно.

Ухвалою суду від 30.05.2022 призначено судове засідання на 04.07.2022.

Ухвалою суду від 04.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.08.2022.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Указом Президента України від 27.06.2013 за №352/2013 «Про призначення суддів» позивача призначено на посаду судді Михайлівського районного суду Запорізької області строком на п`ять років.

Наказом голови Михайлівського районного суду Запорізької області від 09.07.2013 за №36 позивача зараховано до штату Михайлівського районного суду Запорізької області.

Судом досліджено: Кошторис на 2021 рік ТУ ДСА в Запорізькій області; План асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету на 2021 рік ТУ ДСА в Запорізькій області; План спеціального фонду бюджету (за витком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків) на 2021 рік ТУ ДСА в Запорізькій області; Довідки про зміни до плану асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету на 2021 рік ТУ ДСА в Запорізькій області; Довідки про зміни до кошторису на 2021 рік ТУ ДСА в Запорізькій області; Довідки про зміни до плану спеціального фонду бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків) на 2021 рік ТУ ДСА в Запорізькій області; Розрахункові листи про розмір нарахованої та виплаченої суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за липень-грудень 2021 року; інші матеріали справи.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

За ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно з п.1 ч.3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» зазначено: «Установити у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: … працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; …».

При цьому, Конституційним Судом України не визнано неконституційним положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021».

У ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» зазначено: «Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку. …».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для: загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм; встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги; визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров`я, освіти, соціального обслуговування та інших; встановлення величини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів. (…).

У ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) зазначено: «1.Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 2.Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. 3.У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. 4.Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України. …».

З огляду на наведене, за Конституцією України розмір винагороди судді встановлюється Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким не передбачено «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021».

Таким чином, приписи ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021» суперечать вимогам ст.130 Конституції України та ч.3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

На думку с суду, не визнання не конституційним положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у частині «прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн., який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021», не перешкоджає можливості правильного застосування вимог ст.130 Конституції України та ч.3 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Обчислення позивачем у позовній заяві сум недоотриманої суддівської винагороди за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 суд вважає не обґрунтованим, оскільки з Розрахункових листів про розмір нарахованої та виплаченої суддівської винагороди судді Олійнику М.Ю. за липень-грудень 2021 року вбачається, що до складу суддівської винагороди входить «Індексація доходу НОВ», яка не врахована позивачем і ним з цього приводу нічого не зазначено у позовній заяві.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу виплати суддівської винагороди у липні-грудні 2021 року здійснювались відповідно до виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) та приписів бюджетного законодавства.

Не дотримання приписів ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» могло б мати негативні наслідки для службових осіб відповідача, співвідповідача.

Звідси, суд не вбачає за можливе визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 включно, виходячи з посадового окладу судді в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн.

У ч.3 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: 1) Верховний Суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності; 1-1) вищий спеціалізований суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності; 2) Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України; 3) Вища рада правосуддя - щодо фінансового забезпечення її діяльності.

Згідно з ч.4 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Враховуючи матеріали справи та наведені норми права, приписи ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, на думку суду, права та інтереси позивача будуть захищені якщо відповідача буде зобов`язано здійснити нарахування та виплату позивачу суддівської винагороди за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 виходячи з посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2021 2270 грн. 00 коп., з урахуванням раніше виплачених сум.

Водночас, співвідповідач має бути зобов`язаний здійснити фінансування відповідачу з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати позивачу недоплаченої суддівської винагороди за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 виходячи з посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2021 2270 грн. 00 коп., з урахуванням раніше виплачених сум.

Аналогічне застосування норм права відображено у постановах Верховного Суду: від 09.12.2021 у справі №280/6910/20 (адміністративне провадження №К/9901/15244/21); від 24.09.2020 у справі №280/788/19 (адміністративне провадження №К/9901/30751/19).

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивачем не надано до суду доказів понесення судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.168, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69035; ), Державної судової адміністрації України (вул.Липська, буд.18/5, м.Київ, 01201; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 виходячи з посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2021 2270 грн. 00 коп., з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 виходячи з посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01.2021 2270 грн. 00 коп., з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

У частині присудження суддівської винагороди у межах суми стягнення за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

У стягненні на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень (відповідача, співвідповідача) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 08.08.2022.

Суддя О.О. Прасов