Справа № 280/7547/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2022 року м.Дніпросправа № 280/7547/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №280/7547/21 (суддя Конишева О.В.) за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач), яка полягає у не зарахуванні на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПАТ "Запоріжжяобленерго" вилучені контролюючим органом відповідно до статті 95 Податкового кодексу України в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість кошти у сумі 22 376 888,10 грн.;

- зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків зарахувати на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПАТ "Запоріжжяобленерго" вилучені контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість кошти у сумі 22 376 888,10 грн..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року позовні вимоги Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» було задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Відповідач стверджує, що виключно вилучені готівкові кошти посадовою особою контролюючим органом вносяться на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що відповідає п.95.5.ст.95 ПК України, тому вважає свої дії цілком законними. Наполягає, що ПК України не передбачено поповнення електронного рахунку платника за рахунок коштів, стягнених відповідно до інкасових доручень у рахунок погашення податкового боргу з ПДВ відповідно до ст. 95 ПК України, що мало місце в спірному випадку.

В поданих додаткових письмових поясненнях відповідач звертає увагу суду, що контролюючий орган не має можливості поповнювати СЕА ПДВ, а тому не може змінювати реєстраційний ліміт за платника. Відповідно до чинного законодавства збільшення реєстраційної суми в СЕА ПДВ можливе лише платником податку з власного поточного рахунку, а інших джерел нормами чинного законодавства не передбачено. Суд не врахував наведене при прийнятті рішення щодо зобов`язання відповідача зарахувати на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПАТ "Запоріжжяобленерго" вилучені контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість кошти у сумі 22 376 888,10 грн..

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. Вважає, що суд прийняв законне і обґрунтоване рішення у даній справі і підстави для його скасування відсутні.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити вимоги скарги, скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач свого представника для участі в судовому засіданні не направив, про дату час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений.

На адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням воєнного стану та з урахуванням паливної кризи неможливо забезпечити участь представника в судовому засіданні.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання, враховуючи, те, що розгляд справи вже відкладався за аналогічним клопотанням позивача, позивач висловив свої доводи у відзиві на апеляційну скаргу, а тому відсутні об`єктивні перешкоди, що заважають апеляційному розгляду справи.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до даних з електронного кабінету платника податків, з рахунків ПАТ "Запоріжжяобленерго" у банках за період з 25.05.2020 по 13.07.2021 за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, було стягнуто податковий борг на суму 22 376 888,10 грн..

До матеріалів справи були надані роздруківки з банківського рахунку позивача щодо списання коштів за інкасовими дорученнями (а.с. 82-123).

Судом встановлено, що борг виник у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях за період з 25.05.2020 по 13.07.2021 у сумі 22 376 888,10 грн. Дана обставина сторонами не заперечується, як і не сперечаються сторони з приводу розміру стягнутої суми.

Як стверджує позивач, сума стягнутого податкового боргу 22 376 888,10 грн. не була зарахована податковим органом на рахунок у СЕА ПДВ підприємства, а була направлена безпосередньо на бюджетний рахунок.

Позивач вважає, що відповідачем було порушено норми пунктів 200-1.3, 200-1.4. ст. 200-1 Податкового кодексу України. Наполягає, що сума стягнутого боргу з ПДВ не потрапила до суми поповнення електронного рахунку у СЕА ПДВ, що позбавляє підприємство можливості реєструвати податкові накладні у ЄРПН, адже сума реєстрації залежить від суми поповнення рахунку, що не відповідає загальній меті запровадженої державою системи електронного адміністрування ПДВ.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про зобов`язання відповідача зарахувати на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПАТ "Запоріжжяобленерго" вилучені в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість кошти у сумі 22 376 888,10 грн..

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що той факт, що відповідачем не було зараховано на рахунок позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість стягнуті кошти, вплинуло на суму податку в межах якої позивач мав би право на реєстрацію податкових накладних та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Дана обставина є одним із фактів, який свідчить про необхідність зарахування контролюючим органом на рахунок платника податку у системі електронного адміністрування податку стягнутих коштів з рахунків такого платника податків у банках.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Згідно п. 95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно п. 95.5 ст.95 ПК України вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою контролюючого органу до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету або до державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків, а в разі використання платником податків єдиного рахунку - на такий рахунок, а у разі погашення податкового боргу з податку на додану вартість за задекларованими до сплати податковими зобов`язаннями за періоди, починаючи з 1 липня 2015 року, визначеними платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку, такі кошти вносяться на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі неможливості внесення зазначених коштів протягом того самого дня їх необхідно внести в банк наступного робочого дня. Забезпечення збереження зазначених коштів до моменту їх внесення в банк здійснюється відповідним контролюючим органом.

У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Згідно абз.4 п. 95.5 ст.95 ПК України рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи.

Із роздруківки з банківського рахунку позивача щодо списання коштів за інкасовими дорученнями судом встановлено, що рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника у банках приймалися у жовтні 2020 та березні 2021, тобто вже діяла вище наведена редакція п. 95.5 ст.95 ПК України.

Як було встановлено судом, борг виник у зв`язку з несплатою позивачем грошових зобов`язань та/або пені, визначених самостійно у податкових деклараціях за період з 25.05.2020 по 13.07.2021. Сторонами зазначені обставини не оспорюються.

Пунктом 200-1.2 ст.200-1 ПК України встановлено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу.

Згідно п.200-1.3 ст. 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (Накл), обчислену за такою формулою: ЕНакл = ЕНаклОтр +ЕМитн +ЕПопРах + ЕОвердрафт -Е НаклВид -Е Відшкод - ЕПеревищ.

Під час розрахунку показника ЕПопРах враховується сума коштів:

а) вилучених та зарахованих контролюючим органом на рахунок платника податку у системі електронного адміністрування податку відповідно до статті 95 цього Кодексу в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість по задекларованих до сплати податкових зобов`язаннях за періоди починаючи з 1 липня 2015 року, визначених платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку.

Відповідно до пп. ґ) п.200-1.4 ст.200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: вилучені контролюючим органом відповідно до статті 95 цього Кодексу в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість по задекларованих до сплати податкових зобов`язаннях за періоди починаючи з 1 липня 2015 року, визначених платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку.

Стаття 95 ПК України передбачає, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому, стягнення коштів може відбуватися, як за рахунок готівки, так і стягуватися з рахунків такого платника податків у банках.

Механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу визначений Порядком стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1244, який регулює в тому числі процедуру вилучення готівки, який і є одним із шляхів стягнення коштів.

У Додатку 3 наведеного Порядку також зазначено саме про стягнення коштів за рахунок готівки, а не про вилучення.

В спірному випадку, відповідач керувався положеннями абзацу другого п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України. А саме, мало місце стягнення коштів з рахунків платника у банках за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду, оскільки податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачувався протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати. Норма абзацу другого п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України не передбачає обов`язку посадової особи контролюючого органу перед стягненням боргу вносити суму, що стягується, на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до абз.4 п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного Банку України від 21.01.2004р №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004р за №377/8976, безготівкові розрахунки перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, внесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Відповідачем в спірному випадку було здійснено обіг саме безготівкових коштів, а саме стягнення контролюючим органом шляхом списання коштів з рахунків платника у банку за інкасовими дорученнями.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, при задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПАТ "Запоріжжяобленерго" вилучені контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість кошти у сумі 22 376 888,10грн., безпідставно не врахував доводи відповідача, що лише платник податків має право на поповнення електронного рахунку з урахуванням приписів пп.1 п. 22 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 569. Крім того, неможливо здійснити зарахування коштів, які вже були стягнуті шляхом списання за інкасовими дорученнями на бюджетний рахунок.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача у даній справі.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на помилковому застосуванні норм матеріального права, що є підставою для скасування такого рішення й прийняття нового про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст. 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі №280/7547/21 - скасувати та прийняти нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено 04.08.2022р.

Повний текст постанови виготовлено 08.08.2022р.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак