Справа № 140/2126/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2022-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року ЛуцькСправа № 140/2126/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» (далі ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі ГУ ДПС у Кіровоградській області, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №01 від 16 серпня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області прийнято рішення про проведення фактичної перевірки ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» на АЗС №1 з магазином, 21, яке оформлене наказом №720-п від 24 червня 2021 року. Як підстава для проведення перевірки у наказі №720-п від 24 червня 2021 року зазначено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

За результатами перевірки був складений Акт перевірки №2187/11-28-09-01/41579579 від 29 червня 2021 року. На підставі вищевказаного Акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 серпня 2021 року №01, якими застосовано до товариства штрафні санкції на загальну суму 160 000,00 грн.

Проте, наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області №720-п від 24 червня 2021 року, не відповідає вимогам ПК України. В оскаржуваному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки. Наказ не містить посилань на наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, а також: посилань щодо отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, зважаючи на те, що проведення фактичної перевірки підприємства здійснено без дотримання вимог пункту 80.2. статті 80 ПК України в частині наявності підстав для проведення перевірки, передбачених підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, на які наявні посилання у наказах про проведення перевірки можна зробити висновок про незаконність перевірки, та, відповідно, відсутність правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії.

З наведених підстав просить вимоги зустрічного позову задовольнити та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16 серпня 2021 року №01.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

ГУ ДПС у Кіровоградській області подано до суду відзив, який обґрунтовано наступним.

У періоді з 01 квітня 2020 року по 29 червня 2021 року акцизний склад 1013792, на території якого здійснюється розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, вважається не обладнаний витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу в кількості 4 од., розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі в кількості 4 од. на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

За результатами фактичної перевірки складено акт перевірки №2187/11-28-09-01/41579579, в якому перевіряючими було зафіксовано та доведено порушення ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України в частині не обладнання витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу в кількості 4 од., розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі в кількості 4 од., на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Оператор АЗС ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» Маковецький О.П. відмовився від підпису та отримання акту перевірки, після чого перевіряючими у відповідності до пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України складено відповідний акт відмови від підпису та отримання акту перевірки №273/11-28-09-01/41579579.

Відповідно до пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України «Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. ...») перевірку закінчено 02 липня 2021 року о 15 год 45 хв, акт фактичної перевірки зареєстровано 05 липня 2021 року №2187/11-28-09-01/41579579 та направлено платнику 05 липня 2021 року поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено 27 липня 2021 року.

Заперечення на акт фактичної перевірки до податкового органу не подавалось.

За результатами розгляду матеріалів перевірки, ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 серпня 2021 року №01 про застосування штрафу в сумі 160 000,00 грн за не обладнання витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу в кількості 4 од., розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі в кількості 4 од., на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Враховуючи вищезазначене, ГУ ДПС у Кіровоградській області вважає, що ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» не надано законодавчо обґрунтованих доказів для спростування порушень викладених в акті перевірки та неправомірності прийняття оскаржуваного ППР.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 статті 80 ПК України було видано наказ від 24 червня 2021 року №720-п «Про проведення фактичної перевірки ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль»» (згідно додатків 1-7 до наказу) з метою здійснення контролю з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства України у сфері обігу пального (а. с. 10).

На підставі вказаного наказу з 24 червня 2021 року по 02 липня 2021 року було проведено перевірку АЗС №1 з магазином, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Созонівка, вулиця Центральна, 6, де здійснює господарську діяльність ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль».

За наслідками проведення перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області складено акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства України у сфері обігу пального від 05 липня 2021 року №2187/11-28-09-01/41579579 (далі акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення в частині не обладнання витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу в кількості 4 од., розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі в кількості 4 од., на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі, чим порушено вимоги підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області 16 серпня 2021 року винесено податкове повідомленнярішення №01, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 160 000,00 грн за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме: акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, не обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі; витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства.

Вказане рішення стало підставою для звернення ГУ ДПС у Кіровоградській області із позовом про визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) та який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України закріплено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 цієї правової норми фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, серед іншого, посилається на відсутність у контролюючого органу підстав для проведення фактичної перевірки.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 (справа № 826/17123/18) відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) тощо. Верховний Суд сформував новий правовий висновок, наступного змісту: «оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

Відтак, аналіз обов`язкового до врахування висновку Верховного Суду дає підстави вважати, що позивач вправі посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення податкової перевірки, оскільки це право платник податків може реалізувати при оскарженні в подальшому наслідків проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень, а не при оскарженні дій та/або наказу про проведення перевірки.

При цьому, оцінка вказаних підстав позову є першочерговою при розгляді справ про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Відтак, суд у першу чергу здійснює оцінку правомірності призначення та проведення відповідачем перевірки за результатом якої прийнято спірне у справі податкове повідомлення-рішення.

Так, порядок проведення фактичних перевірок врегульований положеннями статті 80 ПК України.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як вбачається з наказу № 5216, підставою для призначення фактичної перевірки позивача зазначено, зокрема, підпункт 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Таким чином, аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку, що право на проведення фактичної перевірки виникає у посадових осіб контролюючого органу за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Підстави для проведення перевірки чітко визначені пунктом 80.2 статті 80 ПК України.

Однак, змістовна конструкція пункту 80.2 статті 80 ПК України обумовлює висновок про те, що для зазначення підстави для проведення перевірки не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України. Тобто, підставою для проведення фактичної перевірки є не посилання контролюючого органу на певні положення ПК України, а зазначення конкретно-визначених відомостей та/або даних, які відображені на матеріальних носіях або в електронному вигляді, що стали безпосередньою підставою для проведення такої перевірки з яких особа, яка знайомиться із наказом, може встановити обґрунтованість її призначення та проведення.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/21536/19 від 08 вересня 2020 року, у справі № 640/21528/19 від 08 квітня 2021 року.

Слід зазначити також те, що платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки у випадках, передбачених пунктом 81.1 статті 81 ПК України.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 та від 04 вересня 2020 року у справі № 821/1274/18.

Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Матеріали справи свідчать, що підставою проведення фактичної перевірки вказано підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а саме наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Разом з тим, відповідачем не було надано належним чином оформлених доказів того, що контролюючий орган отримав інформацію, яка зумовлює виникнення обґрунтованої та законодавчо встановленої необхідності для контролюючого органу зі здійснення належного податкового контролю.

Посилання представника ГУ ДПС у Кіровоградській області на наявні в податкового органу повноваження, як самодостатню підставу для проведення фактичних перевірок не заслуговують на увагу оскільки означена норма ПК України (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80) передбачає обов`язкову фактичну умову (наявність інформації про порушення) як підставу для реалізації податковим органом контрольних повноважень у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Проаналізувавши зміст наказу №720-п слід дійти обґрунтованого висновку, що у ньому відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім як на норму, що регулює питання призначення перевірки, - підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України; у наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» вимогам чинного законодавства. Наведене свідчить про відсутність дійсних, фактичних підстав для його прийняття та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю підприємства у формі фактичної перевірки.

Суд звертає увагу на правову позицію, неодноразово висловлену як Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі №821/1157/16, від 05 лютого 2019 року у справі №2а-10138/12/2670, від 04 лютого 2019 року у справі №807/242/14, згідно з якою, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №804/12558/14, де судом зазначено, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу).

Враховуючи, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав належних доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала інформація про порушення ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» вимог законодавства, податковий орган не конкретизує суть порушення, відтак суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення від 16 серпня 2021 року №01 прийняте з порушенням податкового законодавства, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки судом встановлено порушення порядку проведення податкової перевірки, суд не досліджує зміст виявлених порушень, оскільки такі виявлено з порушенням встановленої процедури, що свідчить про процесуальну неналежність доказів таких порушень.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Кіровоградській області необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 481,00 грн, який сплачений згідно із платіжним дорученням від 15 лютого 2022 року №870 (а. с. 7).

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №01 від 16 серпня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» судовий збір у розмірі 7365 (сім тисяч триста шістдесят п`ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» (44761, Волинська область, Володимир-Волинський район, село Микуличі, вулиця Мілашенкова, будинок 35, ідентифікаційний код юридичної особи 41579579).

Відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, місто Кропивницький, вулиця Велика Перспектива, 55, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 43995486).

Суддя Ф.А. Волдінер