Справа № 640/29862/21
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 серпня 2022 року

м. Київ

справа №640/29862/21

адміністративне провадження №К/990/19257/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів -Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року у справі №640/29862/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа - Акціонерне товариство «Банк Січ», про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

у с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торум» звернулося до суду з позовною заявою до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа Акціонерне товариство «Січ», в якій просив суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06 грудня 2021 року вх.№13-14/191384/21): - визнати протиправною відмову Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у погашенні простого векселя серії АА 2763013 від 15 липня 2021 року, викладену в листі Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18 жовтня 2021 року №3419/6/33-00-04-02-01; - зобов`язати Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків прийняти рішення щодо погашення простого векселя серії АА 2763013 від 15 липня 2021 року, виданого ТОВ «Торум».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було взято на податковий облік простий вексель серії АА2763013 на суму 9991712, 78 грн. На виконання вимог підпункту 229.8.10 пункту 229.8 статті 229 Податкового кодексу України ТОВ «Торум» листом від 08 жовтня 2021 року №1008/4 надало контролюючому органу первинні документи для погашення вищевказаного податкового векселя з наданням пояснень щодо таких документів та відповідні документи щодо реалізації імпортованого товару. Однак, як зауважив позивач, не зважаючи на виконання ним приписів податкового законодавства, 20 жовтня 2021 року позивач отримав лист від 18 жовтня 2021 року №3419/6/33-00-04-02-01, яким відповідач повідомив ТОВ «Торум» про прийняття рішення про здійснення процедур, передбачених п.п.229.8.11 п. 229.8 статті 229 ПК України. Позивач вважає таке рішення протиправним, а вексель таким, що підлягає погашенню, оскільки ТОВ «Торум» подано всі необхідні документи для погашення вказаного векселя, а відповідач мав прийняти рішення про погашення простого векселя. Позивач зазначає, що відмова в погашенні податкового векселя, викладена в листі від 18 жовтня 2021 року не містить підстави для неможливості підтвердження здійснення операцій, визначених у підпунктах 229.8.10 п. 229.8 статті 229, п.п. 230.1.1. п. 230.1. статті 230 Податкового кодексу України, оскільки позивач виконав вимоги Податкового кодексу України щодо своєчасної поставки палива кінцевому отримувачу та щодо своєчасного подання відповідних документів контролюючому органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2021 року прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №640/29862/21 та призначено судове засідання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року у справі №640/29862/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа - Акціонерне товариство «Банк Січ», про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко