Справа № 420/11227/21
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 420/11227/21

адміністративне провадження № К/990/18619/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л., перевіривши касаційну скаргу Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2022 у справі № 420/11227/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДС Рент Груп» до Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Мілано», про визнання протиправним та скасування дозволу № 722 від 24.06.2021, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДС Рент Груп» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, третя особа - Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Мілано», в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати дозвіл № 722 від 24.06.2021, виданий Департаментом з благоустрою міста Одеської міської ради, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬ МІЛАНО» дозволено проводити благоустрій вулиць Дерибасівської, Грецької та площі Грецької;

- визнати протиправними дії Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради щодо погодження проєкту благоустрою, який передбачає проведення робіт із благоустрою у межах території за адресою: пров. Красний,4 у м. Одесі;

- зобов`язати Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради демонтувати огородження території по пров. Красному,4 та відновити пошкоджене мощення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2022, у позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано Дозвіл № 722 від 24.06.2021, виданий Департаментом благоустрою міста Одеської міської ради, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Готель Мілано» дозволено проводити благоустрій вулиць Дерибасівської, Грецької та площі Грецької;

- визнано протиправними дії Департаменту благоустрою міста Одеської міської ради щодо погодження проекту благоустрою, який передбачає проведення робіт із благоустрою в межах території за адресою: пров. Красний,4 у м. Одесі;

- у решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з цими судовими рішеннями, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської, оскаржив їх у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 09.06.2022, касаційну скаргу Департаменту з благоустрою міста Одеської міської, повернуто.

19.07.2022 до Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга Департаменту з благоустрою міста Одеської міської у якій скаржник просить скасувати рішення та постанову попередніх інстанцій і ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

За правилами частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У випадку посилання скаржником на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційну оскарження, скаржнику необхідно зіслатися на конкретний пункт частин другої або третьої статті 353 цього Кодексу з належним обґрунтуванням, яке могло б давати підстави для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд встановив, що скаржником оскаржується рішення з підстав, передбачених частинам другою та третьою статті 353 КАС України (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України).

Втім такі підстави касаційного оскарження судових рішень передбачених частиною першою статті 328 КАС України, мають бути викладені у обов`язковому взаємозв`язку з підставами касаційного оскарження передбаченого пунктами 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України.

У свою чергу, скаржником у скарзі не зазначені та не викладені, передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

Натомість касаційна скарга у частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи та підстави непогодження з рішенням суду щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем зокрема, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить викладу підстав касаційного оскарження.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2022 у справі № 420/11227/21 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржникові надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя Л.Л. Мороз