Справа № 217/48/22
Суддя: Пронін С. Г.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 217/48/22
Провадження № 2-а/217/1/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року Авдіївський міський суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Гордієнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Авдіївка Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стрижак Євгеній Юрійович до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стрижак Є.Ю. звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування позову вказав, що постановою серії ЕАО № 5417492 від 26.05.2022 року, винесеною інспектором роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Канібором О.Ю. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладене на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 25 травня 2022 року близько 22 год. 30 хв. у м. Дніпрі по проспекту Слобожанський між вулицями Воронезькою та Байкальською він виявив технічну несправність свого транспортного засобу, а саме: від`єднання кабелю від розетки на причепі НОМЕР_1 , який він буксував автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_2 . Так, як подальша експлуатація авто з виявленою проблемою була неможлива, включивши аварійну світлову сигналізацію, позначивши габарити причепу світловими сигналами, позивач примотав відірваний кабель скотчем до лівого заднього габариту так, щоб було видно два задніх габарити, та попрямував до найближчого місця стоянки, а саме: вул. Байкальська, 6, де планував відремонтувати виниклу несправність. Втім, він був зупинений о 23 год. 24 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, 11 інспектором поліції Канібором О.Ю. з причин перевірки технічного стану транспортного засобу. Під час перевірки відповідних документів на право керування транспортним засобом, інспектором було встановлено керування транспортним засобом з причепом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі. Вважає вказану постанову протиправною , оскільки він не порушував ПДР України, у зв`язку із чим поліцейський при зупинці його транспортного засобу не мав права вимагати від нього пред`явити для перевірки страховий поліс обов`язкового страхування цивільного-правової відповідальності. Крім того, під час розгляду справи поліцейським було проігноровано його усне клопотання про відкладення розгляду справи та залучення захисника для ознайомлення з матеріалами справи. Також спірна постанова не містить відомостей про порядок її оскарження та посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис вчиненого правопорушення. Від отримання копії постанови він не відмовлявся, про що неодноразово повідомляв інспектора, за місцем мешкання копію постанови він не отримував через проведення бойових дій на території міста Авдіївка, де він мешкає. Копія оскаржуваної постанови була отримана його представником 23.06.2022 року особисто в приміщенні Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. За таких обставин та на підставі викладеного, позивач просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАО № 5417492 від 26.05.2022 року, винесеною інспектором роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Канібором О.Ю. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Також представником позивача було надано суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом.

Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Представником відповідача надано суду відзив на позов, яким останній позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, справу просив розглянути у його відсутність. Позов вважає необґрунтованим та зазначає, що поліцейський діяв правомірно при винесенні постанови, а позиція позивача щодо невизнання вини є способом уникнення відповідальності. Факт правопорушення підтверджується винесеною постановою, поліцейський безпосередньо бачив факт правопорушення. Процедура розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, була зафіксована на нагрудний відеореєстратор інспектора, але відеозапису з дня правопорушення не було збережено, у зв`язку з закінченням термінів зберігання відеозаписів у відповідному підрозділі Управління патрульної поліції згідно внутрішніх нормативних документів та технічної можливості відео. При розгляді справи позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, і позивач не вчиняв дій, спрямованих саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу, отже в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Крім того, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді під час розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

26 травня 2022 року інспектором роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Канібором О.Ю. винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5417492, відповідно до якої ОСОБА_1 25.05.2022 року о 23-24 год. в м. Дніпро, вул. Байкальська, 11, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_2 з причепом НОМЕР_1 без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. За вчинення даного адміністративного правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з підпунктом (ґ) пункту п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») (частина перша статті 37 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України, у тому числі зокрема поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду, наведені в постановах від 24 січня 2019 року у справі № 201/6167/17, від 16 серпня 2019 року у справі № 524/126/17, від 21 листопада 2019 року у справі № 522/22180/16-а та інших.

При таких обставинах, доводи позивача та його представника стосовно неможливості перевірки працівниками поліції наявності у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поза межами процедури складання протоколу щодо порушення правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, є безпідставними.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

З наведеної норми видно, що особа має право користуватися юридичною допомогою як під час розгляду справи про адміністративної відповідальності так і пізніше, шляхом оскарження постанови по справі в суді. При цьому, клопотання про надання можливості отримати юридичну допомогу від адвоката не обов`язково повинно подаватися в письмовій формі, оскільки при належній відеофіксації таке клопотання буде зафіксоване відеореєстратором чи відеокамерою.

Отже, незважаючи на доведення того чи іншого факту порушення особою ПДР, відповідачем повинні бути забезпечені права особи, зокрема, право на забезпечення участі адвоката під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Як вказує позивач у позовній заяві, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, він виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що заявив інспектору поліції відповідне клопотання. Вказані обставини, узгоджуються із наданим позивачем аудіозаписом, на якому зафіксована розмова позивача з інспектором поліції. На аудіозаписі позивач неодноразово звертався до інспектора поліції з приводу заявленого ним клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою, але працівник поліції вказав, що розгляд справ вже був завершений, заперечуючи при цьому, шо позивач заявляв зазначене клопотання.

Також позивач у позові вказує, що інспектор поліції при розгляді справи використовував засоби відеофіксації, що не заперечується представником відповідача у відзиві.

Згідно з частинами першою, другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 2 ст. 77 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд зазначає, що навіть при наявності заперечень щодо позовних вимог, які містяться у відзиві відповідача, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, також доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, зокрема виконання працівником поліції вимог Закону при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, роз`яснення позивачу його прав, згідно до ст.ст. 268, 279 КУпАП, забезпечення реалізації права позивача на захист, доказів ознайомлення позивача зі спірною постановою та виконання вимог ст. 285 КУпАП щодо її оголошення та вручення її копії. У даному випадку належним та допустим доказом є відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який останній повинен був використовувати під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Втім, відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, відповідачем суду не надано. Копія постанови не містить підпису ОСОБА_1 та запису про відмову останнім в її отриманні, так само не містить відомостей про надсилання копії постанови поштою.

Отже, твердження позивача щодо обставин, які мали місце при винесенні спірної постанови відповідачем не спростовані.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже суд приймає до уваги доводи позивача щодо порушення його права на захист під час притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що постанова від 26 травня 2022 року серії ЕАО № 5417492 підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання спірної постанови протиправною задоволенню не підлягають, оскільки частиною 3 статті 286 КАС України визначено перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказаний перелік є вичерпним і не передбачає визнання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності протиправною, а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи, що спірна постанова прийнята відповідачем 26.05.2022 року, а з позовом позивач звернувся до суду лише 04.07.2022 року, суд вважає, що позивачу слід поновити строк для оскарження вищевказаної постанови, оскільки копія постанови не містить підпису ОСОБА_1 з відміткою про її отримання, так само не містить відомостей про її надсилання поштою на адресу позивача, тому суд вважає, що доводи позивача з приводу отримання копії постанови його представником лише 23 червня 2022 року безпосередньо у приміщенні Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області заслуговують на увагу та вказані обставини є поважними причинами пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Враховуючи наведене, з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 251, 258, 279, 285, 293 КУпАП, ст.ст. 73-77, 90, 122-123, 132, 139, 246, 255, 271-272, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАО № 5417492 від 26 травня 2022 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Канібором Олегом Юрійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, площа Троїцька, буд. 2А, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Авдіївського міського

суду Донецької області С.Г. Пронін