Справа № 320/6488/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 серпня 2022 року м. Київ № 320/6488/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання неправомірною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову від 19.09.2019 ВП № 52216146 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 14470,56 грн, винесеної старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною Мариною Михайлівною.

Пунктом 3, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом п`ятим частини першої цієї ж статті закріплено обов`язок суду з`ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 74 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом десяти робочих днів з дня коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні приписи викладені у пункті 1 частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною першою вказаної статті передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує постанову від 19.09.2019 ВП № 52216146 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 14 470,56 грн, винесеної старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною Мариною Михайлівною.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, позивач є учасником виконавчого провадження, в рамках якого було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 19.09.2019 в межах виконавчого провадження №52216146.

У зв`язку з цим, у даному випадку застосуванню підлягає десятиденний строк для звернення особи до суду з позовною заявою. Водночас, з даним позовом до суд позивач звернулася 20.07.2022, що підтверджується відомостями відбитку штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті у якому надійшов позов, отже суд констатує що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду.

При цьому разом з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про поновлення строку на оскарження вказаної постанови, в обґрунтування якого зазначено, що 22 листопада 2021 встановивши на телефоні додаток «Дія», позивач дізналась про відкриті стосовно неї виконавчі провадження, зокрема виконавче провадження ВП № 60421474 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.10.2019р., винесена старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною Мариною Михайлівною) про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 14470,56 грн., а також про виконавче провадження ВП № 64972083, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Маляр Яном Анатолійовичем.

До моменту встановлення додатку «Дія» позивачу не було відомо про відкриті стосовно неї виконавчі провадження, оскільки жодних документів ані від державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ані від приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Маляра Яна Анатолійовича з приводу відкритих виконавчих проваджень вона не отримувала.

Разом з тим позивач зауважила, що 24 листопада 2021 в приміщенні Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального відділу юстиції Київської області позивач ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження ВП № 60421474, з яких їй стало відомо, що підставою для стягнення з неї виконавчого збору є постанова № 52216146 від 19.09.2019 р. видана Вишгородським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області. З метою з`ясування підстав стягнення з неї виконавчого збору за виконавчим провадженням ВП № 60421474, позивач також ознайомилась з виконавчим провадженням ВП № 52216146, оскільки ці виконавчі провадження є взаємопов`язаними між собою та нині відкрите виконавче провадження ВП № 60421474 здійснюється на підставі постанови від 19.09.2019р., винесеної у виконавчому провадженні ВП № 52216146.

Додатково позивач вказала, що 27 листопада 2021 року позивачем було укладено договір про надання правничої допомоги з АО «Дарницька колегія адвокатів» м. Києва. У подальшому 08 грудня 2021 позивачем була подана заява від 08.12.2021р. про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 52216146 до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального відділу юстиції Київської області та цього ж дня позивачу було надано можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження. Додала, що з постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.09.2019р. у виконавчому провадженні ВП №52216146, про наявність якої позивачу стало відомо лише 08.12.2021р., винесеної старшим державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС Картошкіною Мариною Михайлівною вбачається, що Вишгородським РВ ДВС рішення Вишгородського районним судом Київської області від 01.10.2010 р. по справі № 2-2244/10, фактично не виконано та виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відмовою стягувача залишити за собою майно, не реалізоване на електронних торгах під час виконання рішення суду.

Як зауважила позивач, саме з матеріалів виконавчого провадження ВП №52216146 позивачу стало відомо про винесення старшим державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС Картошкіною Мариною Михайлівною 19.09.2019 постанови про стягнення виконавчого збору від 19.09.2019 у виконавчому провадженні ВП № №52216146 у розмірі 14 470,56 грн.

Крім того, позивач вказала, що 17 грудня 2021 від приватного виконавця виконавчого округу м. Київ у відповідь на адвокатський запит було отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження щодо виконавчого провадження ВП № 64972083. З відомостей, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження щодо виконавчого провадження ВП № 64972083, позивачу стало відомо, що підставою для відкриття цього виконавчого провадження є той самий виконавчий документ, що і був підставою для відкриття виконавчого провадження ВП № 52216146, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Київ, Маляр Яна Анатоліївна, а саме виконавчий лист, виданий Вишгородським районним судом Київської області у справі № 2-2244/10, дата видачі 21.12.2015.

Окрім того позивач наголосила, що 18.12.2021 позивачем було направлено до Київського окружного адміністративного суду позовну заву разом з доданими до неї документами. 17.01.2022 ухвалою у справі № 320/259/22 було залишено позовну заву без руху та надано позивачу 10-ти денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків. Ще до отримання ухвали, але дізнавшись про неї з Єдиного реєстру судових рішень, представником позивача було виконано вимоги даної ухвали та 21.02.2022р. на адресу Київського окружного адміністративного суду було направлено заяву про усунення недоліків та позовну заяву у трьох примірниках з усунутими недоліками, що підтверджується відправленням зі штриховим ідентифікатором 475. У подальшому, 24.02.2022 розпочалася збройна агресія Російської федерації проти України та указом Президента України встановлено воєнний стан на території України, який продовжено з 25 травня 2022 строком на 90 діб.

З метою рятування життя свого та своїх близьких, представник позивача була змушена виїхати за межі місця проживання Київська область, м. Ірпінь та адреси свого робочого місця: АДРЕСА_1 , полишивши всі матеріали справ та технічні засоби для роботи. Крім того, на тривалий час було втрачено зв`язок з клієнтом, тривалий час був закритий доступ до Реєстру «Стан розгляду справ» на сайті court.gov.ua, а тому представник позивача 17.06.2022р. направила до Київського окружного адміністративного суду адвокатський запит щодо стану розгляду справи № 320/259/22. 14.07.2022р. у відповідь на адвокатський запит Київським окружним адміністративним судом було повідомлено, що 22.04.2022р. Київським окружним адміністративним судом було прийнято ухвалу у справі № 320/259/22 про повернення позовної заяви у зв`язку з «неусуненням недоліків позовної заяви».

Додатково позивач вказала, що відповідно до трекінгу поштових відправлень ПАТ «УКРПОШТА», поштове відправлення штрих-код 475 було вручено за довіреністю 19.04.2022р.

Таким чином, ухвала про повернення позовної заяви від 22.04.2022р. була винесена після отримання Київським окружним адміністративним судом заяви позивача про усунення недоліків позовної заяви разом з долученими до неї примірниками позовної заяви з усунутими в ній недоліками про які було вказано судом в ухвалі від 17.01.2022р. про залишення позовної заяви без руху, оскільки за даними ПАТ «Укрпошта» поштове відправлення штрих-код 475 було вручено за довіреністю 19.04.2022р.

Як було повідомлено у відповіді на адвокатський запит, ухвалу про повернення позовної заяви у справі № 320/259/22 від 22.04.2022р. разом з позовною заявою та доданими до неї документами було відправлено на адресу позивача. Проте, позивач дані документи засобами поштового зв`язку так і не отримала.

Як було встановлено судом, відповідно до інформації з автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» ОСОБА_1 12.01.2022 вже звертався до Київського окружного адміністративного суду із позовною заявою про оскарження постанови від 19.09.2019 ВП № 52216146 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 14 470,56 грн., винесеної старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною Мариною Михайлівною.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання неправомірною та скасування постанови від 19.09.2019 ВП № 52216146 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 14 470,56 грн., винесеної старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною Мариною Михайлівною повернуто позивачу з усіма документами.

Відповідно до відомостей списку згрупованих поштових відправлень від 26.04.2022 вказана ухвала суду була направлена на адресу позивача яка зазначена у позовній заяві: АДРЕСА_2 поштовим відправленням зі штриховим ідентифікатором № 747.

Відповідно до відомостей витягу з офіційного сайту «Укрпошти» поштове відправлення зі штриховим ідентифікатором № 747 03.05.2022 було вручено особисто.

Як зазначалось раніше, ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу позивача, що дотримання строків розгляду адміністративних справ є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав («Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980, «Голдер проти Сполученого Королівства» рішення від 21.02.1975).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Разом з цим, суд звертає увагу, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям:

- це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди, які перешкоджали зверненню до суду;

- це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

- ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

- ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Враховуючи викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини, а також ту обставину, що копію ухвали суду про повернення позовної заяви від 22.04.2022 у справі № 320/259/22 було вручено позивачу 03.05.2022, а з даним позовом до суду позивач звернулася 20.07.2022, судом встановлено, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому, доводи позивача про те, що представник позивача 17.06.2022р. направила до Київського окружного адміністративного суду адвокатський запит щодо стану розгляду справи № 320/259/22. 14.07.2022 у відповідь на адвокатський запит Київським окружним адміністративним судом було повідомлено, що 22.04.2022 Київським окружним адміністративним судом було прийнято ухвалу у справі № 320/259/22 про повернення позовної заяви у зв`язку з «неусуненням недоліків позовної заяви», та з вказаного часу позивач дізналася про порушення своїх прав, судом не приймаються до уваги, оскільки звернення представника позивача до суду із відповідною заявою не свідчить про пропуск строку звернення до суду саме з поважних причин, а лише свідчить про те, що представник позивача почав вчиняти певні дії.

Окрім того, доводи представника позивача стосовно того, що ухвала про повернення позовної заяви від 22.04.2022 була винесена після отримання Київським окружним адміністративним судом заяви позивача про усунення недоліків позовної заяви разом з долученими до неї примірниками позовної заяви з усунутими в ній недоліками про які було вказано судом в ухвалі від 17.01.2022р. про залишення позовної заяви без руху, оскільки за даними ПАТ «Укрпошта» поштове відправлення штрих-код 475 було вручено за довіреністю 19.04.2022р. не свідчить про пропуск строку звернення до суду з поважних причин. У даному випадку, якщо позивач не погоджується із прийняттям судом такої ухвали він не позбавлений права на подачу апеляційної скарги.

Відтак, вказане свідчить про те, що позивач фактично погодився з вказаною ухвалою, тому наведені вище доводи в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду не визнаються судом поважними.

Згідно із положеннями частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду письмові пояснення щодо пропуску строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Суд звертає увагу позивача на те, що майновими вимогами є будь-які вимоги суб`єктів права, що пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням, обміном, розподілом майна, у тому числі нерухомими та рухомими речами, грошовими коштами тощо.

Отже, вимоги позивача про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 19.09.2019 в межах виконавчого провадження №52216146 є майновими вимогами.

Згідно пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивач оскаржує постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 14470,56 грн., отже при зверненні до суду позивач зобов`язаний був сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн.

У якості доказу сплати судового збору за подання даного адміністративного позову до суду надано квитанцію від 17.12.2021 №0.0..1 про сплату судового збору у сумі 908,00 грн.

Відтак, розмір сплаченого позивачем судового збору є меншим від того, який позивачу слід було сплатити за звернення з даним позовом до суду, тому позивачу слід додатково сплатити 84,40 грн. судового збору за звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, суд вбачає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу десять днів для усунення недоліків позовної заяви .

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

- письмових пояснень в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду та докази на підтвердження їх поважності;

- доказів сплати судового збору у сумі 84,40 грн. за належними реквізитами щодо його сплати та призначенням платежу за розгляд даної справи Київським окружним адміністративним судом.

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за інтернет-адресою https://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/gromadyanam/tax/, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в особі Мовчун Т.С. про визнання неправомірною та скасування постанови, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.