Справа № 520/1807/22
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 серпня 2022 року № 520/1807/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (4 прикордонний загін) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії 4 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2), оформлене протоколом № 7 від 10 грудня 2021 p., в частині відмови ОСОБА_1 та членам його сім`ї у зарахуванні на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання в загальному порядку у м. Харків;

- зобов`язати житлову комісію 4 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2) прийняти рішення про зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання в загальному порядку у м. Харків.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що рішення житлової комісії 4 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформлене протоколом № 7 від 10 грудня 2021 p., в частині відмови ОСОБА_1 та членам його сім`ї у зарахуванні на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання в загальному порядку у м. Харків. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Ухвалу суду від 31.01.2022 року було направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення. При цьому, відповідач правом подання до суду відзиву на позов, заяви про визнання позову або заяви про продовження строку на подання відзиву на позов до суду не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 (4 прикордонний загін).

Позивачем у позовній заяві вказано, що він має вислугу років станом на 11 червня 2021 року 26 років 10 місяців 14 днів.

Також, позивачем зазначено, що під час проходження військової служби позивач, зі складом сім`ї 4 особи, перебував на квартирному обліку за попереднім місцем служби у Подільському прикордонному загоні (військова частина 2196).

Після переміщення для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 на посаду помічника начальника загону - начальника прес-служби ОСОБА_1 11 листопада 2021 року звернувся із рапортом про зарахування на квартирний облік.

У зазначеному рапорті позивачем вказано, що у він за попереднім місцем служби - Подільський прикордонний загін утримує двокімнатну службову квартиру. Також, із посиланням на приписи п.9 розділу ІІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 року №26, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 17.03.2021 року №344/35966, яким визначений вичерпний перелік документів, що подаються до рапорту військовослужбовцем для зарахування на квартирний облік. При цьому, вказано, що у разі якщо інформація, що міститься в доданих до рапорту документах, є недостатньою для визначення житловою комісією потреби військовослужбовця та членів його сім`ї у поліпшенні житлових умов, житлова комісія додатково запитує серед інших документів: довідку про забезпечення житлом за попередніми місцями служби (із зазначенням інформації про здавання жилої площі, у разі її отримання). (Довідка Подільського прикордонного загону від 30.04.2020 року №704/53). Водночас, зазначено, що оскільки для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, згідно Наказу №26, не є обов`язковою умовою здача житлової площі за попереднім місцем служби, то позивач просив повторно розглянути питання про постановку його на квартирний облік. Крім того, було зазначено, що позивач зобов`язується надати нотаріальне зобов`язання від нього та його сім`ї про звільнення вказаного житла у м. Подільськ, після забезпечення його житлом за місцем проходження служби.

Протоколом засідання житлової комісії 4 прикордонного загону від 10 грудня 2021 року №7 ОСОБА_1 та членам його сім`ї, керуючись вимогами п.3 розділу І та п. 4 розділу V «Інструкції», затвердженої наказом МВС України №26 від 18.01.2021, відмовлено у зарахуванні на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилим приміщенням для постійного проживання в загальному порядку по м. Харків, в зв`язку з тим, що військовослужбовець не представив довідку про забезпечення житлом за попереднім місцем служби із зазначенням інформації про здавання жилої площі.

При цьому, зі змісту наявної в матеріалах справи копії витягу з протоколу засідання вбачається, що перед комісією виступив голова житлової комісії, який довів до членів житлової комісії суть рапорту ОСОБА_1, яка полягає у повторному перегляді питання про зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщення для постійного проживання в загальному порядку по м. Харків складом сім`ї 2 особи. Водночас, вказано, що підполковник ОСОБА_1 утримує 2-х кімнатну службову квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою 2 прикордонного загону (подільського прикордонного загону) 30.04.2020 року №704/53. Також, вказано, що відповідно до витягу з протоколу №4 засідання об`єднаної житлової комісії Східного регіонального управління від 27.07.2021 року, об`єднана житлова комісія керуючись пунктом 4 розділу V «Інструкції», затвердженої наказом МВС України №26 від 18.01.2021, прийняла рішення відмовити підполковнику ОСОБА_1 у зарахуванні в загальному порядку на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, у зв`язку з не представленням довідки про забезпеченість житлом за попереднім місцем служби із зазначенням інформації про здавання жилої площі. При цьому, у рапорті підполковник ОСОБА_1 зазначив, що зобов`язується разом із членами сім`ї надати нотаріальне зобов`язання про звільнення вище вказаного утримуваного службового житла у м. Подільськ, у разі забезпечення житлом за місцем проходження служби. Крім того, зазначено, що п. 3 розділу І «Інструкції» визначено, що службові жилі приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей за рішенням (клопотанням) керівника відповідного органу Держприкордонслужби, погодженим з Адміністрацією Держприкордонслужби, для тимчасового проживання на час проходження військової служби в цьому органу.

Позивачем вказано, що зазначена відмова є протиправною, оскільки п. 4 розділу V «Інструкції», затвердженої наказом МВС України №26 від 18.01.2021, посилання на яку в якості підстав для відмови вказано відповідачем, свідчить про застосування відповідачем під час розгляду рапорту позивача нормативно-правового акту Міністерства внутрішніх справ України, який суперечить правовим актам вищої юридичної сили, оскільки встановлює додаткову підставу відмови військовослужбовцю у зарахуванні на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов, яка не передбачена законом, а допускає можливість відмови у зарахуванні на облік не на підставі закону. При цьому, позивачем наголошено на обставинах того, що він та члени його сім`ї за час проходження служби позивачем житловим приміщенням для постійного проживання не забезпечувались.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позивачем вимогам, суд зазначає наступне.

Приписами ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до пп. 6 п. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до видів військової служби відноситься - військова служба за контрактом осіб офіцерського складу.

Згідно п. 1 ст. 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Відповідно до пп. 4 п. 1 статті 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби: військовослужбовці, які закінчили вищі військові навчальні заклади або військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти та яким присвоєно військове звання офіцерського складу, - на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Приписами ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

При цьому, положеннями ст. 1-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Згідно із положеннями ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на:

1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей;

2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей;

4) членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України.

Суд зазначає, що положеннями ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 4 ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081).

Відповідно до положень пункту 24 Порядку № 1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

При цьому, суд зазначає, що положеннями п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Також, приписами п. 29 Порядку № 1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Суд зазначає, що пунктом 23 Порядку № 1081 передбачено, що до рапорту додаються: довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов; витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги.

Інші документи житлова комісія запитує у разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

Пунктом 30 Порядку № 1081 передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла: засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку №1081.

Також, положеннями п. 4 розділу V Інструкції № 26 визначено, що для зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання військовослужбовець подає керівнику органу Держприкордонслужби, в якому він проходить службу, рапорт (додаток 22), який реєструється в підрозділі документального забезпечення цього органу.

До рапорту додаються такі документи: довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї; витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад); документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги; заяви про згоду на обробку персональних даних щодо кожного члена сім`ї відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 11 Закону України «Про захист персональних даних».

У разі якщо інформація, що міститься в доданих до рапорту документах, є недостатньою для визначення житловою комісією потреби військовослужбовця та членів його сім`ї у поліпшенні житлових умов, житлова комісія додатково запитує через керівника органу Держприкордонслужби у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян такі документи (залежно від обставин, які підлягають з`ясуванню та мають значення для прийняття обґрунтованого рішення за рапортом):

копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї;

копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки (за наявності);

копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону) військовослужбовця та членів його сім`ї;

витяг з наказу про призначення на посаду;

витяг з послужного списку військовослужбовця та членів його сім`ї, які проходять/проходили військову службу (крім військовослужбовців строкової служби);

довідку про вислугу років;

заяви (додаток 23) повнолітніх членів сім`ї військовослужбовця про згоду перебувати на обліку;

довідки про перебування на обліку за попередніми місцями служби;

довідки про забезпечення житлом за попередніми місцями служби (із зазначенням інформації про здавання жилої площі, у разі її отримання);

витяг або інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї нерухоме майно, а також відомості про виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав та про внесені зміни до відповідного запису Державного реєстру прав на нерухоме майно;

довідки про забезпечення житлом членів сім`ї військовослужбовця за місцем роботи (служби);

копію технічного паспорта на житло (житловий будинок, квартиру, кімнату, жилий блок, секцію у житловому будинку (гуртожитку) ), в якому проживає (зареєстрований) військовослужбовець та/або члени його сім`ї (за наявності).

Пунктом 7 розділу V Інструкції № 26 визначено, що на облік не беруться військовослужбовці та члени їх сімей, які:

- забезпечувалися під час проходження військової служби жилою площею для постійного проживання згідно з встановленими законодавством нормами,

- мають у власності жилу площу, що відповідає нормам та вимогам законодавства для забезпечення громадян житлом у населеному пункті за місцем проходження військової служби та/або безпосередньо поблизу місця проходження військової служби (у прилеглому населеному пункті), що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця проходження військової служби.

Враховуючи вищевикладене та з аналізу наведених вище норм, суд приходить до висновку про те, що останніми врегульовано питання взяття на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, що закріплено на законодавчому рівні.

Водночас, порядок розгляду даного питання та порядок дій, які має вчинити особа задля постановлення її на такий облік визначений нормами Порядку № 1081 та Інструкції № 26.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії рапорту позивача від 11.11.2021 року вбачається, що позивачем у попередньо поданому до відповідача рапорті самостійно було зазначено про те, що він за попереднім місцем служби - Подільський прикордонний загін, утримує двокімнатну службову квартиру, а також вказано, що оскільки для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, згідно Наказу №26, не є обов`язковою умовою здача житлової площі за попереднім місцем служби, то позивач просив повторно розглянути питання про постановку його на квартирний облік. Крім того, було зазначено, що позивач зобов`язується надати нотаріальне зобов`язання від нього та його сім`ї про звільнення вказаного житла у м. Подільськ, після забезпечення його житлом за місцем проходження служби.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що положення п. 4 розділу V Інструкції № 26 передбачають, що у разі якщо інформація, що міститься в доданих до рапорту документах, є недостатньою для визначення житловою комісією потреби військовослужбовця та членів його сім`ї у поліпшенні житлових умов, житлова комісія додатково запитує через керівника органу Держприкордонслужби у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян такі документи (залежно від обставин, які підлягають з`ясуванню та мають значення для прийняття обґрунтованого рішення за рапортом), зокрема, довідки про забезпечення житлом за попередніми місцями служби (із зазначенням інформації про здавання жилої площі, у разі її отримання).

Отже, вказаною нормою передбачено наявність у відповідача можливості додаткового запиту документів.

Водночас, під час розгляду справи було встановлено, що подання позивачем до відповідача рапорту від 11.11.2021 року було здійснено повторно.

В той же час, зі змісту спірного у даній справі протоколу засідання житлової комісії 4 прикордонного загону від 10.12.2021 року №7 вбачається, що відповідно до витягу з протоколу №4 засідання об`єднаної житлової комісії Східного регіонального управління вiд 27.07.2021 року, об`єднана житлова комісія керуючись п. 4 розділу V «Інструкції», затвердженої наказом МВС України №26 від 18.01.2021, прийняла рішення відмовити підполковнику ОСОБА_1 у зарахуванні в загальному порядку на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, у зв`язку з не представленням довідки про забезпеченість житлом за попереднім місцем служби із зазначенням інформації про здавання жилої площі.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскаржуване позивачем у даній справі рішення відповідача є фактично результатом повторного розгляду рапорту позивача. При цьому, матеріали справи свідчать, що задля проведення повторного розгляду рапорту позивачем не було подано до відповідача жодних додаткових доказів.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не було надано до суду доказів оскарження протоколу №4 засідання об`єднаної житлової комісії Східного регіонального управління вiд 27.07.2021 року, в частині, що його стосується. Вказане, на переконання суду, свідчить на користь того, що у першому випадку позивач погодився із таким рішенням.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не було подано до відповідача повного пакету документів для зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в загальному порядку по м. Харкову.

Вказані обставини свідчать на користь того, що рішення житлової комісії 4 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформлене протоколом № 7 від 10 грудня 2021 p., в частині відмови ОСОБА_1 та членам його сім`ї у зарахуванні на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання в загальному порядку у м. Харків є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (4 прикордонний загін) (АДРЕСА_3) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.