Справа № 149/1246/22
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1246/22
Провадження №2-а/149/25/22
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.08.2022 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М. Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Бондара Дениса Анатолійовича, ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Бондара Дениса Анатолійовича (відповідач 1), ГУНП у Вінницькій області (відповідач 2) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою серії ГАБІ № 090170 від 15.05.2022 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Позивач не погоджується із зазначеною постановою та зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, оскільки він телефонував до спеціальної служби "102" з метою повідомлення про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення. При цьому, позивач зазначає, що оскаржувана постанова не містить будь-яких доказів на основі яких поліцейський встановив наявність адміністративного правопорушення, а розгляд справи проводився за його відсутності, що є порушенням ст.ст. 278, 279 КУпАП. Приймаючи до уваги наведені обставини позивач просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, а також стягнути з відповідача 2 на його користь судові витрати - судовий збір в розмірі 496,20 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Ухвалою суду від 14.06.2022 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

04.07.2022 представник відповідача 2 подав відзив на позовну заяву, узагальнені доводи котрого зводяться до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції ст. 183 КУпАП. При цьому, представник відповідача 2 вказав на неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про проведення розгляду справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Приймаючи до уваги те, що повідомлені, у порядку визначеному ч.ч. 1, 2 ст. 268 КАС України, про подання позовної заяви та про дату, час та місце розгляду справи відповідачі в судове засідання не прибули, а представник позивача надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, суд, на підставі ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до оскаржуваної постанови серії ГАБІ № 090170 від 15.05.2022, 15.05.2022 о 21:33 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальної служби, а саме поліції, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Факт порушення має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 23.10.2019 по справі № 357/10134/17 та інших.

На виконання визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення, яке оскаржується позивачем, представником відповідача 2 надано відзив на позовну заяву, узагальнені доводи котрого зводяться до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції ст. 183 КУпАП. При цьому, на підтвердження правомірності прийнятого рішення представником відповідача 2 надано: копію довідки КНП "Хмільницька ЦЛ" № 445 від 15.05.2022, за змістом якої 15.05.2022 о 22:50 год. ОСОБА_1 було оглянуто лікарем ОСОБА_4 та за результатами огляду встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння - 1,97 проміле, а також має тілесні ушкодження у вигляді садна ліктьового суглобу; копію оскаржуваної постанови серії ГАБІ № 090170 від 15.05.2022; копію рапорта поліцейського СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Ярослава Лисака від 15.05.2022, за змістом якого 15.05.2022, в ході опрацювання повідомлення про те, що в АДРЕСА_1 колишній тесть наніс заявникові тілесні ушкодження, встановлено, що заявник повідомив завідомо неправдиву інформацію, а тому відносно заявника ( ОСОБА_1 ) було складено оскаржувану постанову, від написання пояснень ОСОБА_1 відмовився; копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 16.05.2022, за змістом яких останній повідомив про конфлікт, який мав місце між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 15.05.2022 близько 21:40 год., в ході якого останні нанесли йому тілесні ушкодження та за наслідками якого він зателефонував до спеціальної служби "102".

Попри це, надані представником відповідача 2 докази не доводять правомірності прийнятого рішення, яке оскаржується позивачем, оскільки дані докази підтверджують, що 15.05.2022 близько 21:40 год. між заявником, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мав місце конфлікт, в ході якого останні нанесли позивачу тілесні ушкодження, та за наслідками даного конфлікту позивач телефонував до спеціальної служби "102", тобто виклик поліції не був завідомо не правдивим.

При цьому, суд враховує, що 17.05.2020 до ЄДРДР за № 0000054 внесено відомості за заявою позивача від 16.05.2022, за фактом того, що 15.05.2022 близько 21:40 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спричинили йому тілесні ушкодження.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, а тому приходить до висновку про задоволення позову.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торіха проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 496,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн, які є обґрунтованими та співмірними із реальним обсягом такої допомоги, а тому дані витрати у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, підлягають стягненню з ГУНП у Вінницькій області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 183, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 134, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 090170 від 15.05.2022, - визнати протиправною та скасувати.

Стягнути з ГУНП у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Арцизьким РВ ГУМВС України в Одеській області 12.03.2008, РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 496,20 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суд може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ