Справа № 148/258/22
Суддя: Штифурко Л. А.
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/258/22
Провадження №2-а/148/9/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Тульчина в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником, адвокатом Мовчаном Володимиром Васильовичем, до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - поліцейський Пшець Ігор Юрійович про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Адвокат Мовчан В.В. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог послався на те, що постановою БАВ №534675 від 26.01.2022 про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною посадовою особою - поліцейським СРПП ВП №5 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Пшець І.Ю., ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КпАП України та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 850 гривень. Іншу постанову БАВ №534676 від

26.01.2022 приєднано до первісної постанови на підставі ст. 36 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови 26.01.2022 ОСОБА_1 в місті Тульчині по вулиці Польовій керував транспортним засобом без переднього державного номерного знаку та переднього бамперу.

Вважає, що таке твердження взагалі не відповідає дійсності та свідомо спотворено працівником поліції.

26.01.2022 автомобіль, яким позивач користується, знаходився на ремонті. В зв`язку з проведенням ремонтних робіт, з автомобіля був демонтований передній бампер, а державний номерний знак був встановлений в районі переднього лобового скла. Після завершення ремонтних робіт автомобіль був поміщений навпроти ремонтних майстерень, звідки мав бути забраний евакуатором. В цей час позивач направився в справах до управління газового господарства, біля якого знаходився автомобіль, але був зупинений поліцейським, який висунув претензії стосовно керування автомобілем без переднього бампера та номерного знаку. Позивач пояснив поліцейському, що автомобіль не рухається, а знаходиться на стоянці в очікуванні евакуатора, а тому жодних порушень вимог Правил дорожнього руху не допущено. При цьому позивач надав для огляду поліцейському документи на автомобіль, який після їх огляду одразу сів в службовий автомобіль і поїхав.

Жодних документів в присутності позивача поліцейський не оформляв і постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача не виносив. Ті постанови, які позивачем були отримані поштовим зв`язком, в його присутності не оформлялись і він їх не відмовлявся підписувати. Про винесення постанови позивачу стало відомо лише після отримання їх копій поштовим зв`язком. Автомобілем позивач не керував, автомобіль знаходився в нерухомому стані, і мав бути в подальшому транспортований за допомогою евакуатора до місця постійної стоянки для завершення ремонту. Таким чином, жодних порушень позивачем допущено не було. Тому представник позивача просить визнати постанову БАВ №534675 від 26.01.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену посадовою особою - поліцейським СРПП ВП №5 ВРУГІ ГУНП у Вінницькій області Пшець Ї.Ю., незаконною та скасувати її, а також всі витрати стягнути з відповідача.?

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він вказує, що 26.01.2022 по вул.Польовій в м. Тульчині інспектором СРПП ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області було зупинено транспортний засіб Mitsubishi Pajero Sport, яким керував ОСОБА_1 . Підставою для зупинки вказаного транспортного засобу стало порушення позивачем ОСОБА_1 п.2.9 «в» Правил дорожнього руху України. Доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення. Надалі інспектором СРПП було винесено постанову серії БАВ №534675 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП позивача та накладено штраф в сумі 850 грн. Дана постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення і складена у відповідності до ст. 258, 283 КУпАП. Обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності. Стягнення передбачене ч.6 ст.121 КупАП, накладено інспектором СРПП у межах наданих йому повноважень і лише під час виконання службових обов`язків та були здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №534675 від 26.01.2022. Факт вчинення адміністративного правопорушення зафіксовано на бодікамеру інспектора, підтверджується також фото, на якому вказаний автомобіль стоїть на частині дороги, про що також свідчить належність протектора гуми, тобто автомобіль прибув власним ходом, а не евакуатором. Крім того, на передній частині автомобіля відсутній номерний знак, як зазначає позивач, що номерний знак знаходився в районі лобового скла, але фото із місця правопорушення свідчить про його відсутність у зазначеному місці. Враховуючи викладене, дії інспектора СРПП щодо фактів вчинення адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 є правомірним та законними. Тому у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення представник відповідача просить відмовити в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені позивачем докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно постанови серії БАВ №534675, 26.01.2022 о 08:55 год. в м. Тульчин по вул. Польова о 09:30 год. водій керував транспортним засобом без переднього державного номерного знаку, чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 3).

У постанові серії БАВ №534676 від 26.01.2022 вказано, що 26.01.2022 о 08:55 год. в

м. Тульчин по вул. Польова о 09:30 год. водій керував транспортним засобом, у якого відсутній передній бампер, передбачений конструкцією, чим порушив вимоги п.п. 31.4.7 «е» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с. 4).

З аналізу ст. 258 КУпАП вбачається, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом №1395 від 07 листопада 2015 року МВС України, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.6 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КупАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Позивач в своїй позовній заяві стверджує, що жодних документів в присутності позивача поліцейський не оформляв і постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача не виносив. Ті постанови, які позивачем були отримані поштовим зв`язком, в його присутності не оформлялись і він їх не відмовлявся підписувати. Про винесені постанови позивачу стало відомо лише після отримання їх копій поштовим зв`язком. Даний факт підтверджується поштовим конвертом, доданим до позовної заяви (а.с. 5).

У відзиві на позов представник ГУ Національної поліції у Вінницькій області вказує, що оскаржувана постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення і складена у відповідності до ст. 258, 283 КупАП, однак будь-яких доказів, які підтверджували даний факт представинком відповідача суду не надано.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Такими доказами відповідно до ст. 251 КУпАП можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Відповідно до роз`яснень, викладених Верховним Судом у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 13.02.2020 в справі №524/9716/16-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна містити інформацію про будь-яку фіксацію правопорушення.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому при розгляді справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адмінвідповідальності має бути забезпечено права, визначені ст. 268 КУпАП, а саме право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак при накладенні на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушень вимог п.п. 2.9 «в» та п.п. 31.4.7 «е» ПДР України доказів про фіксацію таких порушень в режимі фотозйомки відповідачем та третьою особою суду не представлено, як не зазначено про їх фіксацію і в оскаржуваній постанові.

Копії фото, додані представником відповідача до відзиву, не містять інформації щодо періоду та часу здійснення фотофіксації відображених у них обставин події, що не надає можливості у взаємозв`язку з іншими доказами встановити факт правопорушень та їх вчинення ОСОБА_1 (а.с.35, 36).

У відзиві на позов представник ГУ Національної поліції у Вінницькій області, як на підставу заперечень щодо позову та підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, посилається на відеозапис із бодікамери інспектора поліції, здійснений на місці події, однак копії даного відеозапису до відзиву ним не додано, як і не надано його на запит суду. Крім того, оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис, зокрема, відомості про його тип та назву, що свідчить про недотримання відповідачем встановлених ч. 3 ст. 283 КпАП України вимог до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Саме по собі описання адміністративних правопорушень в постановах не може бути належним доказом вчинення особою таких правопорушень.

Крім того, при винесенні оскаржуваних постанов інспектором СРПП ВП №5 Вінницького РВП Головного ГУНП у Вінницькій області Пшецем І.Ю. не було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини справи.

Відповідно до змісту п.2.9 в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Пунктом 31.4.7 «е» ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, потрібна наявність одночасно таких обставин як керування особою транспортним засобом та відсутність номерного знака та передбаченого конструкцією бамперу.

Позивач заперечує сам факт керування автомобілем, що за відсутності доказів іншого, виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Отже, за відсутності доказів того, що позивач керував автомобілем, суд бере до уваги пояснення позивача викладенні в позовній заяві, а саме, що він у зазначений час не керував транспортним засобом, а відтак позивач і не мав обов`язку, передбаченого п.п. 2.9 В ПДР України та п.п. 31.4.7 «е» ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що постанова серії БАВ №534675 від 26.01.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена поліцейським СРПП ВП№5 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Пшецем І.Ю. з порушенням норм чинного законодавства, є неправомірною, жодних доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень до неї не додано, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в постанові є припущеннями, яке на доказах не грунтується.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи позивача є обгрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідачем на їх спростування не надано жодних належних та допустимих доказів.

Тому суд доходить висновку, що оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 (справа № 1-11/2015 року), п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, ст. ст. 121, 251, 258, 288, 292, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 18, 77, 90, 139, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Постанову серії БАА №534675 від 26.01.2022, винесену поліцейським СРПП ВП№5 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Пшецем Ігорем Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 850 грн. - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП, - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління національної поліції у Вінницькій області судовий збір в сумі 992,40 грн.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КАС України рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.А. Штифурко