Справа № 560/7680/22
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7680/22
УХВАЛА

01 серпня 2022 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Ковальчук О.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1, в якому просить визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, щодо непроведення нарахування та виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.09.2020 по день фактичного розрахунку - 24.06.2022 включно та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.09.2020 по день фактичного розрахунку - 24.06.2022 включно, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні два місяці служби, які передували дню звільнення, з урахуванням раніше виплаченої суми середнього заробітку.

У позовній заяві позивач зазначає, що 24.06.2022 відповідач остаточно здійснив з ним розрахунок та виплатив належні йому на час звільнення (07.09.2020) грошову компенсацію вартості речового майна в сумі 88337,68 грн та індексацію грошового забезпечення в загальному розмірі 82370,85 грн (з яких 40961,55 грн виплатив 26.08.2021 та 41409,30 грн - 24.06.2022).

Ухвалою від 01.08.2022 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку з 07.09.2020 до 26.08.2021 виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в сумі 40961,55 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, в разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Оскільки спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, то під час обчислення строку звернення до суду з позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України як норми спеціального процесуального закону.

У даній категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася з тим, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №240/532/20.

Відлік зазначеного строку розпочинається з дати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого законного права чи інтересу.

Суд встановив, що розмір грошової компенсації вартості речового майна в сумі 88337,68 грн, належної до виплати на дату звільнення, визначений відповідачем в наказі командира військової частини №197 від 07.09.2020, яким позивач виключений зі списків особового складу. Компенсацію позивач отримав 29.10.2020, що підтверджується його заявою від 15.07.2022.

До суду з позовом про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 07.09.2020, зокрема, затримки виплати грошової компенсації вартості речового майна в сумі 88337,68 грн звернувся 21.07.2022, пропустивши місячний строк звернення до суду з цими вимогами.

За змістом частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки подання позову після закінчення строків, встановлених законом, визначенні статтею 123 КАС України.

За змістом частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням положень статей 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Докази існування об`єктивних причин, які перешкодили своєчасно звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати грошової компенсації вартості речового майна в сумі 88337,68 грн позивач не надав.

Документи, які додаються до позовної заяви, визначені статтею 161 КАС України.

Згідно з частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позивач не надав документ про сплату судового збору.

При цьому в позові позивач вказує, що звільнений від сплати судового збору на підставі пунктів 12 і 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" та додає копію посвідчення учасника бойових дій.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Разом з цим, спірні правовідносини не пов`язані з виконанням позивачем військового обов`язку, або виконання нею службових обов`язків, тому пільг щодо сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 закону України "Про судовий збір" не має.

Посилання позивача на статус учасника бойових дій як на підставу звільнення від сплати судового збору є безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

За змістом статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 зазначила, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти: чи стосується така справа захисту прав цих осіб із урахуванням положень статей 12, 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зміст пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" в сукупності з частиною 2 статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав і гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність у особи статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Позовні вимоги про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не стосуються пільг, доплат чи інших соціальних гарантій позивача як учасника бойових дій. Оскаржувані діяння відповідача зумовлені несвоєчасним розрахунком при звільненні позивача з військової служби та не пов`язані з наявністю/відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій.

Таким чином, заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій. Тому відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" визначено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить 2481,00грн.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позивач не надав документ про сплату судового збору за подання немайнового позову , або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом надання до суду належним чином обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за затримку з 07.09.2020 до 29.10.2020 виплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно, та доказів сплати судового збору в розмірі 992,40грн за вимоги немайнового характеру або документів, які підтверджують звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяО.К. Ковальчук