Справа № 320/2319/19
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 320/2319/19

адміністративне провадження № К/990/20089/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами у справі №320/2319/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Служби безпеки України, в якому просив суд (з урахуванням уточнених позовних вимог):

-визнати протиправним дії (бездіяльність) посадових осіб Служби безпеки України щодо не призначення на рівну (або нижчу, але не більше, ніж на одну ступінь) посаду ОСОБА_1 , звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу;

- скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення зі списків особового складу;

- поновити ОСОБА_1 на військовій службі у списках особового складу Служби безпеки України;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 різницю невиплаченого у повному обсязі грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 11 березня 2019 року по день поновлення на військовій службі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 січня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправними дії (бездіяльність) посадових осіб Служби безпеки України щодо не призначення на рівну (або нижчу, але не більше, ніж на одну ступінь) посаду ОСОБА_1 , звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу;

- скасовано наказ про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення зі списків особового складу;

- поновлено ОСОБА_1 на військовій службі у списках особового складу Служби безпеки України;

- стягнуто зі Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 різницю невиплаченого у повному обсязі грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 11 березня 2019 року по день поновлення на військовій службі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 8 січня 2020 року скасовано, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2020 року у справі №320/2319/19 за нововиявленими обставинами.

Заявник покликався на те, що при розгляді справи суд не міг врахувати істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі й заявнику, а саме - причини здійснення тиску та створення умов для звільнення з боку Служби безпеки України. Зокрема, заявник просить врахувати, що у листопаді 2021 року під час розмови з колишнім військовослужбовцем йому стало відомо, що такими причинами стали: бажання отримати соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо постановки на квартирний облік за місцем проходження військової служби та отримання грошової компенсації за піднайм житла; захист прав та інтересів шляхом оскарження протиправних дій військової влади; звернення до керівництва Служби безпеки України з повідомленням про факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2020 року за нововиявленими обставинами відмовлено, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2020 року залишено в силі.

Не погоджуючись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2022 року, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 1 серпня 2022 року через систему «Електронний суд».

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у справі №320/2319/19, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду з урахуванням нововиявлених обставин.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з наступних підстав.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення касаційної скарги.

Так, статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту четвертого частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Зокрема, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Згідно із абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що в порушення вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у ній не зазначено в чому полягає неправильне застосування судом попередньої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, відсутня вказівка на відповідний абзац частини четвертої статті 328 КАС України.

Варто зазначити, що відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, які саме норми права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідних норм права та як, на думку скаржника, відповідні норми повинні застосовуватися.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу належить повернути як таку, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами у справі №320/2319/19.

На підставі наведеного і керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами у справі №320/2319/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду