Справа № 200/15497/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2022 року

м. Київ

справа №200/15497/21

адміністративне провадження № К/990/17754/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року

та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року

у справі №200/15497/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити щорічну індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн. за період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року включно в сумі 102364,50 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацію сум податку з доходів з фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дослідивши оскаржувані судові рішення, Суд зазначає наступне.

Так, позивач, звертаючись із позовною заявою, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити щорічну індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн. за період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року включно в сумі 102364,50 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацію сум податку з доходів з фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року у праві №200/6776/20-а відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно в сумі 84638,92 грн, що підтверджується повідомленням про надходженням коштів. Сума нарахованої індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року складає 4258,75 грн.

Проте відповідачем в порушення абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2002 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» не виплачено на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в розмірі 446,15 грн. в місяць, а виплачено тільки поточну індексацію грошового забезпечення в загальній сумі 2203,77 грн.

Відповідачем за період з 01.03.2018 року по 09.01.2020 року не було виплачено позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення на загальну суму 102364,50 грн.

Позивачем зазначено, що при розгляді справи №200/6776/20-а питання правильності встановлення позивачу щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року судом не досліджувалось.

Відповідно до положень статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що позивач заявляв аналогічні позовні вимоги із одних і тих самих підстав, що підтверджено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року у справі №200/6776/20-а, яким позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 не в повному обсязі розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 29.01.2020 року включно.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 29.01.2020 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року - січень 2008 року, а у період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 п. 5 постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078 та виплачених сум.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 року апеляційну скаргу Краматорського прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1) на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року в справі №200/6776/20-а задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року в справі №200/6776/20-а скасовано в частині визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 не в повному обсязі розміру індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 29 січня 2020 року включно; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 29.01.2020 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 п. 5 постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078 та виплачених сум. Прийнято в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року в справі №200/6776/20-а залишено без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України(далі-КАС України) суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.

Частиною 5 статті 170 КАС України визначено, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

З огляду на викладене, враховуючи наявність рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.09.2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 року по справі №200/6776/20-а за аналогічними позовними вимогами ОСОБА_1 та на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України, суд вважав неможливим прийняття до розгляду повторної позовної заяви ОСОБА_1 , та як наслідок, застосував до такої заяви вимоги, передбачені пунктом 2 частини 1 статті 170 КАС України.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 фактично висловлює незгоду із оскаржуваними судовими рішеннями, вказуючи, що вказані рішення не відповідають нормам матеріального та процесуального права. При цьому, посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 11.04.2018 року у справі №11-257заі18 та постанову Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі №340/197/19 про те, що у випадку зміни хоча б одного з елементів (сторони, предмет, підстави) позови вважаються не тотожними. Однак, у даному випадку вказана справа та справа №200/6776/20-а є тотожними, оскільки зі змісту позовних вимог вбачається, що сторони, предмет є однаковими та стосуються одних і тих самих підстав.

Отже, позивач у касаційній скарзі не спростовує висновки судів першої та апеляційної інстанції та не доводить, що дана справа та справа №200/6776/20-а, у якій ОСОБА_1 є позивачем стосується різних правовідносин.

З огляду на наведене, суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, правильно застосував норми процесуального права (стаття 160, 170, 171 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 160, 161, 171, 172, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі №200/15497/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова