Справа № 500/856/22
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

01 серпня 2022 року

м. Київ

справа №500/856/22

провадження № К/990/19210/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2022 у справі №500/856/22 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, у якому просили:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2664,50 грн та про повернення ОСОБА_2 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 7993,50 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.04.2022 позовні вимоги задоволено, внаслідок чого:

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати та видати подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 2664,50 грн.;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сформувати та видати подання про повернення ОСОБА_2 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 7993,50 грн.;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 240,00 грн.;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 360,00 грн.

14.04.2022 представник позивачів подав заяву про долучення доказів для вирішення питання про повернення витрат понесених позивачами на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.04.2022, яке було залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2022, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. та на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, позивачі звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні заяви позивачів про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10700 грн., та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити таку заяву повністю.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Колегія суддів встановила, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас за приписами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Суд касаційної інстанції наголошує, що процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи, розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), можуть переглядатися в касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальної низки аналогічних за змістом вимог.

Незважаючи на те, що заявники оскаржують лише додаткове рішення суду першої інстанції, переглянуте в апеляційному порядку, яким було вирішено питання стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що розгляд заяви позивачів відбувався в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Натомість у касаційній скарзі немає обґрунтованих посилань на наявність обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, і такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Щодо посилання скаржників у касаційній скарзі на висновки Верховного Суду, сформульовані у постановах від 19.07.2021 у справі №910/16803/19, від 13.01.2021 у справі №596/2305/18, від 03.06.2020 у справі №211/1674/19, від 19.08.2020 у справі №195/31/16-ц, від 18.11.2020 у справі №922/3706/19, від 17.12.2020 у справі №922/3708/19, від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, то колегія суддів їх оцінює критично, оскільки інше вирішення питання розміру судових витрат, на відшкодування яких мають право позивачі, судами попередніх інстанцій, порівняно з постановами Верховного Суду, на які посилаються заявники у касаційній скарзі, обумовлено іншими обставинами у справі щодо обсягу і характеру наданої правової допомоги при розгляді справи в суді.

До того ж, як було встановлено судом апеляційної інстанції у цій справі, доводи позивачів про вирішення судом першої інстанції питання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу за відсутності клопотання про зменшення таких витрат, з власної ініціативи, є безпідставними, оскільки 18.04.2022 представник відповідача подав до суду заперечення, в якому вказував, що зазначена справа є справою незначної складності, а законодавство і судова практика у такій категорії справ є сталою та незмінною.

До того ж, при постановленні судових рішень у цій справі, суди попередніх інстанцій керувалися правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, висновками Верховного Суду у постановах від 26.06.2019 у справі №813/481/18, від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.

За правилом пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що оскаржені судові рішення ухвалені в справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, і передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин немає, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись приписами статей 13, 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2022 у справі №500/856/22.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Кравчук