Справа № 340/2648/22
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Кропивницький Справа № 340/2648/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Трейд Кіровоград" до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Кропивницька митниця про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2022/000012/2 від 23.02.2022.

Ухвалою судді від 31.05.2022 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у даній справі та справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. (а.с.22).

В обґрунтування позовних вимог представник позивач посилається на те, що ТОВ РЕАЛ ТРЕЙД КІРОВОГРАД на підставі комерційного інвойсу від 10.02.2022 №119/2022/1501 та №117/2022/1201DD, а також контракту (договору купівлі-пролажу) від 10.02.2022 б/н у компанії Е.Р. Automobile (Am Hackenbeck 4, 44388 Dortmund Deutschland) були придбані наступні автомобілі: - модель: Opel, тип: Astra Sports Tourer, номер шасі: НОМЕР_1 , пробіг: 167293 км, дата першої реєстрації: 07.12.2015, номер: VU058048, ціна продажу: 1240,00 Euro Brutto, Умови поставки EXW Dorohusk Польща; - модель: Renault, тип: Megane Scenic, номер шасі: НОМЕР_2 , пробіг: 95630 км., дата першої реєстрації: 29.04.2008, номер: DN744099, ціна продажу: 340,00 Euro Brutto, умови поставки EXW Dorohusk Польща. Загальна вартість купівлі автомобілів за вищевказаною угодою становить 1600 EUR. Ці автомобілі були доставлені з міста Дорогуськ (Польща) до міста Ягодин 19.02.2022. 23.02.2022 для митного оформлення у Кропивницькій митниці представником декларанта разом з митною декларацією надано митному органу, на думку представника, достатній обсяг документів для підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення. Натомість Кропивницькою митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA901000/2022/000012/2 від 23.02.2022. Вказує, що позивачем застосований основний - 1 метод визначення вартості, тобто метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Додатково зазначив, що відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначається, що під час проведення звірки фактичних даних в місті Кропивницький з даними, що містяться в товаросупровідних документах показник одометра зафіксовано на рівні: для транспортного засобу Opel Astra - 168532 км. для транспортного засобу RENAULT MEGANE - 96544 км, що підтверджує факт переміщення товару власним ходом. Згідно комерційного інвойсу від 10.02.2022 № 119/2022/1501 та №117/2022/1201DD, та контракту від 10.02.2022 № б/н, вартість товару зазначено з застосуванням комерційних умов поставки товару EXW Dorohusk, з урахуванням того, що місцерозташування компанії продавця товару Е.Р. AUTOMOBILE - Дортмунд. Згідно інтернет ресурсу Della.ua відстань від Dorohusk до Ягодина становить 14 км, а Дортмунд- Ягодин- 1284 км. Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) при умовах поставки EXW означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці, без здійснення митного очищення товару для експорту. Крім того, зазначив, що сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник Кропивницької митниці у поданому до суду відзиві на адміністративний позов, вказав, що автоматизованою системою управління ризиками за електронною митною декларацією від 23.02.2022 №UA901030/2022/000279 згенеровано форму митного контролю 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів, 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, 117-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості. Вказував, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість декларантом або уповноваженою особою, зокрема, може надаватись технічна документація виробника, інші джерела інформації, де наведено цінові та якісні характеристики таких товарів. Поставка оцінюваних товарів проводиться на підставі комерційного інвойсу від 10.02.2022 №119/2022/1501 та №117/2022/1201DD, та контракту від 10.02.2022 №б/н (зазначені три реквізити документів є одним документом, окремо комерційні інвойси від 10.02.2022 № 119/2022/1501 та №117/2022/1201DD не надавались). Зазначений документ надано без перекладу, інформацію щодо технічного стану не ідентифіковано (враховуючи, що товар бувший у використанні). Інших документів, що містять інформацію щодо фізичного зносу (технічного стану) надано не було. В тому числі в документах країни відправлення зазначена інформація не відображена. Під час проведення звірки фактичних даних в м.Кропивницький з даними, що містяться в товаросупровідних документах показник одометра зафіксовано на рівні: для транспортного засобу Opel Astra - 168532 км, для транспортного засобу RENAULT MEGANE - 96544 км, що підвереджує факт переміщення товару власним ходом. Згідно комерційного інвойсу від 10.02.2022 №119/2022/1501 та №117/2022/1201DD, та контракту від 10.02.2022 №б/н, вартість товару зазначено з застосуванням комерційних умов поставки товару EXW Dorohusk, з урахуванням того, що місце розташування компанії - продавця товару Е.Р. AUTOMOBILE - Дортмунд. Згідно інтернет - ресурсу Della.ua відстань від Dorohusk до Ягодина становить 14 км, а Дортмунд- Ягодин- 1284 км. Відповідно до частини десятої статті 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, серед яких: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Однак, згідно даних з МД від 23.02.2022 №UA901030/2022/000279 декларантом не було задекларовано витрат пов`язаних з транспортуванням товару до місця ввезення на митну території України. У відповідності до методичних рекомендацій, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватись джерела інформації серед яких, у тому числі, інформація, отримана з мережі інтернет. Використовуючи відкриті джерела мережі Інтернет митницею здійснено порівняння заявленого рівня митної вартості товару з рівнями митної вартості ТЗ з максимально наближеними техніко-комерційними показниками (OPEL ASTRA 2015 року випуску, дизель та RENAULT MEGANE 2008 року, бензин). Так на сайті Mobile.de виявлено цінові пропозиції на транспортні засоби з максимально наближеними технічними характеристиками, за значно вищими рівнями від заявленої митної вартості товару. З урахуванням зазначеного, стверджує, що в поданих до митного оформлення документах неможливо здійснити перевірку наявності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. У відповідь на електронне повідомлення митного органу брокером ТОВ Максер Брок було направлено лист від 23.02.2022 №23/02 згідно з яким зазначено На Ваш запит по МД від 23.02.2022 №UA901030/2022/000279 від 23.02.2022 повідомляю, що крім наданих оригіналів документів, інших надати немає можливості, після процедури проведення консультації з митними органами, вирішено відмовитися від надання додаткових документів. Отже, вважає, що неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати, відповідно до частини 6 ст. 54 МКУ, ч.2. ст.58 МКУ. Зазначені факти призвели до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості оцінюваного товару. Враховуючи встановлену ст.57 МКУ послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товарів визначено згідно статті 64 МКУ резервним методом на рівні: товар №1 - 4000,00 Євро. Для визначення митної вартості використані відомості з МД від 12.02.2022 №UA205050/2022/11168 за якою здійснено митне оформлення бувшого у використанні товару - легкового автомобілю OPEL ASTRA 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см3, 81 кВт, MBMB l; товар №2 - 1100,00 Євро. Для визначення митної вартості використані відомості з МД від 22.02.2022 №UA204020/2022/209392 за якою здійснено митне оформлення бувшого у використанні товару - легкового автомобілю RENAULT MEGANE 2008 року випуску, об`єм двигуна 1998 см3, 99 кВт, МВМВ 1. (а.с.35-41).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ТОВ РЕАЛ ТРЕЙД КІРОВОГРАД на підставі комерційного інвойсу від 10.02.2022 №119/2022/1501 та №117/2022/1201DD, а також контракту (договору купівлі-пролажу) від 10.02.2022 б/н у компанії Е.Р. Automobile (Am Hackenbeck 4, 44388 Dortmund Deutschland) були придбані наступні автомобілі:

- марки: Opel, модель: Astra Sports Tourer, номер шасі: НОМЕР_1 , пробіг: 167293 км, дата першої реєстрації: 07.12.2015, номер: VU058048, ціна продажу: 1240,00 Euro Brutto, Умови поставки EXW Dorohusk Польща;

- марки: Renault, модель: Megane Scenic, номер шасі: НОМЕР_2 , пробіг: 95630 км., дата першої реєстрації: 29.04.2008, номер: DN744099, ціна продажу: 340,00 Euro Brutto, умови поставки EXW Dorohusk Польща.

Вищевказані автомобілі були доставлені з міста Дорогуськ (Польща) до міста Ягодин 19.02.2022.

23.02.2022 придбаний позивачем автомобіль було ввезено на територію України та подано до відповідача митну декларацію №UA901030/2022/000289 (а.с.47-49), якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме:

- автомобіль марки OPEL, модель ASTRA, кузов № НОМЕР_1 , дата виготовлення 15.11.2015, модельний рік 2015, робочий об`єм циліндрів двигуна 1598 см3, номер шасі т.з. кузовний, ціна товару 1240 EUR;

- автомобіль марки Renault, модель Megane Scenic, кузов № НОМЕР_2 , дата виготовлення 01.03.2008, модельний рік 2008, робочий об`єм циліндрів двигуна 1998 см3, номер шасі т.з. кузовний, ціна товару 340 EUR.

Як з`ясовано судом у вказаній митній декларації крім іншого, зазначено, у графах 43 позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 1240 EUR (OPEL кузов № НОМЕР_1 ) та 340 EUR (Renault № НОМЕР_2 )

відповідно - графа 42 митної декларації.

Крім того, у вказаній митній декларації у графі 31 товар №1 та товар №2 такий, що був у використанні, не містить у своєму складі передавача або передавача та приймача.

На підтвердження заявленої митної вартості автомобілів позивачем, в тому числі надано: рахунок-фактуру (інвойс) (комерційний інвойс) від 10.02.2022 №119/2022/1501 та №117/2022/1201DD, а також контракт (договору купівлі-пролажу) від 10.02.2022 б/н.

Як зазначив позивач, згідно вказаних документів митна вартість автомобілів становила 1240 EUR (OPEL ASTRA кузов № НОМЕР_1 ) та 340 EUR (Renault Megane № НОМЕР_2 ).

Відповідачем розпочато процедуру консультацій із позивачем, зокрема, запропоновано: у відповідності до статті ч. 3 ст. 53 МК України для підтвердження заявленої вартості товару необхідно було надати протягом 10 календарних днів (за наявності) такі додаткові документи, наприклад: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (з ціновими показниками); - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (з огляду на те, що товар бувший у використанні) (а.с.18).

У відповідь на електронне повідомлення митного органу брокером ТОВ Максер Брок направлено лист від 23.02.2022 №23/02, згідно з яким зазначено На Ваш запит по МД від 23.02.2022 №UA901030/2022/000279 від 23.02.2022 повідомляю, що крім наданих оригіналів документів, інших надати немає можливості, після процедури проведення консультації з митними органами, вирішено відмовитися від надання додаткових документів (а.с.46).

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2022/000012/2 від 23.02.2022 (а.с.42-44), яким вартість автомобілів визначена за резервним методом: 4000 EUR (OPEL ASTRA); 1100 EUR (Renault Megane).

Не погоджуючись із такими висновками щодо коригування митної вартості товару, адвокат в інтересах позивача звернувся до суду з метою захисту порушеного права шляхом скасування прийнятого відповідачем рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року (надалі - МК України).

За приписами ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст. 257 МК України).

Відповідно до ч.6 ст.257 МК України Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

За змістом ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованих транспортних засобів, що вказана позивачем у митній декларації №UA901030/2022/000279 від 23.02.2022, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Щодо документів, необхідність подання яких при процедурі консультації із позивачем вимагав відповідач, суд вважає їх витребування безпідставним, з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 коментованої статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

Згідно частини 5 вказаної статті МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).

За приписами ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно частин 2, 3 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1 статті 54 МК України).

У відповідності до ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу відповідачем проведено у зв`язку з неможливістю надати запропоновані у запиті митного органу додаткових документів.

Однак, суд вказує на протиправність зроблених відповідачем висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною договору.

Така протиправність, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Так, суд звертає увагу, що відповідач, реалізовуючи своє право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого частиною 5 статті 54 МК України, не довів перед судом про наявність жодних застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах 1 і 2 статті 58 МК України, в тому числі в частині не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості.

До того ж, відповідач не зміг аргументовано довести, що заявлені позивачем відомості про митну вартість автомобіля є неповними та/або недостовірними, у тому числі обґрунтувати невірне визначення позивачем митної вартості товару.

Крім того, відповідачем ні під час декларування спірного товару, ні під час судового розгляду справи не надано документів, вказаних у частині 2 статті 53 МК України, і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні транспортного засобу, в яких наявні розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль.

Суд звертає увагу, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 11.09.2012 року (реєстраційний №26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 року по справі №1140/3242/18.

Як свідчать переконання відповідача, під час митного оформлення імпортованих автомобілів декларантом не були надані всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору (основним методом). Зокрема: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (з ціновими показниками); -висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (з огляду на те, що товар бувший у використанні).

При цьому, позивачем для підтвердження митної вартості автомобіля було надано рахунок-фактуру (інвойс) (комерційний інвойс) від 10.02.2022 №119/2022/1501 та №117/2022/1201DD, а також контракт (договору купівлі-пролажу) від 10.02.2022 б/н.

Відповідачем зазначено, що позивачем не було додано на підтвердження митної вартості товару вартість перевезення товару (автомобілів).

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, в тому числі є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Позивачем не заперечувалось як не включення до митної декларації вартість перевезення товару (автомобілів) так і не подання доказів на підтвердження вартості такого перевезення.

Проте, представником позивача зазначено, що автомобілі рухались власним ходом, що підтверджується показами одометра та зазначено в рішенні відповідача.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи поставка товару здійснюється із застосуванням комерційних умов поставки EXW Dorohusk.

Умови поставки "Ex Works" ("Франко завод"), скорочено EXW - одна з умов (термінів) Інкотермс 2010, означає, що продавець здійснює постачання, коли він надає товар у розпорядження покупця у своїх приміщеннях чи іншому погодженому місці (тобто підприємстві, складі і т.д.). Продавцю необов`язково здійснювати навантаження товару на будь-який транспортний засіб, він також зобов`язаний виконувати формальності, необхідні вивезення, якщо такі застосовуються. Сторонам настійно рекомендується найчіткіше визначити пункт у наведеному місці постачання, а також те, що до цього пункту витрати та ризики лежать на продавці. Покупець несе всі витрати та ризики, пов`язані з прийняттям товару у погодженому пункті (якщо такий вказаний) у поіменованому місці постачання. EXW покладає на продавця мінімальні обов`язки. Продавець не має перед покупцем обов`язку з навантаження товару.

Суд зазначає, що МК України не забороняє переміщати автомобілі власним ходом, натомість у разі такого переміщення відсутній чіткий перелік документів на підтвердження вартості такого перевезення автомобілів. При русі автомобілів власним ходом позивач міг і не надати докази їх перевезення у разі їх відсутності, адже у нього могли і не зберегтися квитанції на витрату пального (могли на АЗС їх і не видати); докази оплати водіям за керування зазначених авто (у разі якщо це водії позивача і працюють за фіксованою ставкою). У разі відсутності доказів перевезення таких автомобілів власним ходом, позивач їх фактично взяв на себе через їх малозначність. Саму вартість автомобілів це не змінило, тобто не виплинуло на визначення митної вартість таких автомобілів.

Отже, суд не приймає посилання відповідача на неможливість підтвердження митної вартості придбаних позивачем автомобілів.

За змістом п.2 ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Із встановлених при розгляді справи обставин суд констатує, що уповноваженою особою декларантом (позивачем) подано усі документи згідно з переліком (частина 2 статті 53 МК України) та у поданих документах наявні усі відомості, що підтверджують числові значення складової митної вартості товару та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена готівкою за такий транспортний засіб.

Таким чином, за умови подання позивачем при декларуванні автомобілів документів, за змістом яких позивач сплатив їх вартість 1240 EUR (OPEL ASTRA кузов № НОМЕР_1 ) та 340 EUR (Renault Megane № НОМЕР_2 ), а продавець дані кошти отримав, у відповідача не було обґрунтованих підстав вважати, що має місце заявлення неповної та/або недостовірної відомості про митну вартість товару, у тому числі невірне визначення митної вартості такого товару.

З урахуванням наведеного, дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару, який імпортується. Оцінюючи подані декларантом документи в сукупності відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.

Отже, висновки відповідача про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом - за ціною контракту є помилковими.

Щодо доводів відповідача на підтвердження правомірності коригування митної вартості автомобілів суд зазначає.

Відповідно до ч.1 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч.2 ст.64 МКУ).

Суд зазначає, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, суд дійшов висновку, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування другорядних методів можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування основного.

Для співставлення цін на заявлені автомобілі відповідачем були використано дані з сайту Mobile.de (а.с.44), проте взагалі відсутня інформація про автомобілі з якими здійснено таке порівняння. Навіть не надано витяг із зазначеного сайту із конкретними фото та даними автомобілів (рік, стан, пошкодження, колір (у разі якщо його вартість більша у порівнянні з основними), комплектація, пробіг, кількість попередніх власників, тощо).

Митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля за іншим ніж першим методом, має вказати яким чином митна вартість автомобіля визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, навести порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, оскільки це є вимогами частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі №803/667/17.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля за іншим ніж першим методом, відповідач не вказав яким чином митна вартість автомобіля визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, на вимогу частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення, а тому рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2022/000012/2 від 23.02.2022 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позиції представника відповідача, що враховуючи встановлену ст. 57 МКУ послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товарів визначено згідно статті 64 МКУ резервним методом на рівні: товар №1 - 4000,00 Євро. Для визначення митної вартості використані відомості з МД від 12.02.2022 №UA205050/2022/11168 за якою здійснено митне оформлення бувшого у використанні товару - легкового автомобілю OPEL ASTRA 2015 року випуску, об`єм двигуна 1598 см3, 81 кВт, MB MB l та товар №2 - 1100,00 Євро. Для визначення митної вартості використані відомості з МД від 22.02.2022 №UA204020/2022/209392 за якою здійснено митне оформлення бувшого у використанні товару - легкового автомобілю RENAULT MEGANE 2008 року випуску, об`єм двигуна 1998 см3, 99 кВт, МВМВ 1, то суд ставиться критично до інформації згідно митних декларацій від 12.02.2022 №UA205050/2022/11168, від 22.02.2022 №UA204020/2022/209392, оскільки вони не були враховані при винесені оскаржуваного рішення. Надання додаткових доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення, вже після його винесення суд не може брати до уваги, адже оцінює докази, станом на час винесення оскаржуваного рішення.

Щодо правомірності дій митниці, які підтверджується наявною судовою практикою - Постанова Верховного Суду від 13.01.2021 по справі № 805/2942/16-а, то суд зазначає, що у вказаній справі товаром був феромолібден певної якості, згідно поданих специфікацій, який не мав аналогів. Привезені позивачем автомобілі є поширеними, а тому зазначена постанова не застосовується до вказаних правовідносин.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.1 ст.132 КАКС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахуванням задоволення позовних вимог, здійснені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 2481 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто до вирішення справи по суті в матеріалах справи має бути заява про відшкодування витрат, докази понесення яких будуть подані протягом 5 днів.

Частиною 3 статті 143 КАС України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналізуючи вищезазначені норми КАС України, суд дійшов висновку, що заява про відшкодування витрат на правову допомогу із зазначенням про те, що докази таких витрат будуть додані протягом 5 днів повинна бути заявлена стороною у справі до вирішення справи по суті, тобто до прийняття судом рішення по справі. При цьому, причини, з яких сторона не може надати докази про понесені витрати до ухвалення рішення суду, мають бути поважними.

Як свідчать матеріали справи, представник позивача не подавав таких заяв до винесення рішення по суті справи.

При цьому, суд звертає увагу, що справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) та будь-яких доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не подано, крім ордеру на надання правничої (правової) допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначив про те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Враховує вищевикладене, суд зазначає про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Трейд Кіровоград" (25006, м.Кропивницький, вул.Гагаріна, 32/31, ) до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Кропивницька митниця (25030, м.Кропивницький, вул.Лавандова, 72Б, ЄДРПОУ ВП 44005668) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кропивницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA901000/2022/000012/2 від 23.02.2022.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Реал Трейд Кіровоград" () здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці (ЄДРПОУ ВП 44005668).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина