Справа № 160/5799/22
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2022 року Справа № 160/5799/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачі звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог, просять:
- визнати противоправними дії відповідача щодо не призначення їм щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви від 12.12.2021 року;
- зобов`язати відповідача здійснити призначення, нарахування та виплатити їм щомісячної адресної допомоги відповідно до п.3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ №505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» з моменту звернення з заявою, а саме з 12.12.2021 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначили, що з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в населеному пункті за місцем їх проживання у Луганській області вони були змушені покинути своє постійне місце проживання та переїхати до м.Дніпро. Звернувшись 12.21.2021 р. до Лівобережного управління соціального захисту населення ДМР з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, отримано повідомлення про відмову в призначенні щомісячної адресної допомоги з посиланням на не входження смт.Нижнє Луганської області до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Позивачі не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, вимушені були звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, після усунення недоліків позивачами своєї позовної заяви 23.06.2022 року, відповідно до ухвали суду від 25.04.2022 року.
До суду 11.07.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 31.05.2017 р. КМУ була прийнята постанова №370 якою внесено зміни до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженому КМУ від 01.10.2014 року №505. Відповідно до внесених змін грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції.
Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085. Смт.Нижнє Луганської області не входить до вище зазначеного переліку, право на призначення грошової допомоги у позивачів відсутнє. Відповідач вважає, недоречним посилання позивачів на розпорядження КМУ №1275 від 02.12.2015 року, оскільки зазначеним розпорядженням затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Згідно з даним переліком на території смт.Нижнє Луганської області здійснювалась антитерористична операція, але за Постановою КМУ №1085 органи державної влади України продовжували здійснювати свої повноваження. Також смт.Нижнє Луганської області не було розташоване на лінії зіткнення. Таким чином, Лівобережне управління соціального захисту населення ДМР діяло відповідно до норм діючого законодавства та своїми діями не порушило прав позивачів, в зв`язку з чим відповідач просить суд прийняти рішення яким відмовити позивачам в задоволенні позову в повному обсязі.
В силу ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», є внутрішньо перемішеними особами.
Відповідно до довідки від 22.11.2016 року №4430, наявної в матеріалах справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу, місце народження с.Нижнє, Первомайськ, Луганської області.
12.12.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Лівобережного управління соціального захисту населення ДМР з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг
Листом від 14.12.2021 року «Про розгляд звернення» відповідачем відмовлено в призначенні щомісячної адресної допомоги з посиланням на не входження смт.Нижнє Луганської області до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком №505 затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 р.
Відповідно до Порядку №505, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м.Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №1085 (Офіційний вісник України, 2014 р., №92, ст.2655; 2015 р., №98, ст.3368).
Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах:
для осіб, які отримують пенсію, та інших осіб, які досягли пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягли 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї);
для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;
для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;
для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).
Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входить одна особа з інвалідністю або дитина з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень. Загальний розмір допомоги на сім`ю, до складу яких входять двоє і більше осіб з інвалідністю (дітей з інвалідністю), максимальним розміром не обмежується.
Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.
Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.
Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №1085, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, зазначено межі Перевальського і Попаснянського районів встановлено відповідно до постанов Верховної Ради України від 7 жовтня 2014 р. №1693-VII Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Перевальського і Попаснянського районів Луганської області, від 11 лютого 2015 р. №177-VIII Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Попаснянського і Слов`яносербського районів Луганської області, від 9 грудня 2015 р. № 885-VIII Про зміну і встановлення меж міста Гірське Попаснянського району Луганської області та від 8 вересня 2016 р. № 1517-VIII Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж міст Золотого та Гірського Попаснянського району Луганської області.
Відповідно до Плану умовної зовнішньої межі Перевальського і Попаснянського районів Луганської області - смт.Нижнє Попаснянського району Луганської області не входить в перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Переліком населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, смт.Нижнє Попаснянського району Луганської області також не входить в перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.
Слід зазначити про необґрунтоване посилання позивача на розпорядження КМУ від 02.12.2015 року №1275, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, в редакції розпорядження КМУ від 23.01.2019 року №28-р, оскільки Порядком №505 чітко визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.
Смт.Нижнє Попаснянського району Луганської області, станом на час виникнення спірних правовідносин, не входило до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з викладених вище підстав.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма