Справа № 460/20020/22
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2022 року м. Рівне №460/20020/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу період роботи з травня 2021 року по червень 2022 року включно; зобов`язати відповідача внести до картки персоніфікованого обліку інформацію про сплату єдиного соціального внеску за травень 2021 року по червень 2022 року включно та зарахувати в відомостях облікового страхового стажу за вказаний період.

Заяви по суті справи.

В обґрунтування позову зазначає, що перебуває у трудових відносинах з Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№46)». Вказано, що з`ясувавши у березні 2022 року, що у картці персоніфікованого обліку (форма ОК-5) з травня 2021 року відсутні відомості про трудовий, страховий стаж та про сплату єдиного соціального внеску, позивач звернувся до відповідача щодо зарахування до страхового стажу відповідного періоду роботи. Згідно з відповіддю органу Пенсійного фонду причиною незарахування до страхового стажу позивача періоду з травня 2021 року стала відсутність від податкових органів відомостей про сплату страхувальником Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№46)» єдиного соціального внеску за вказаний період. Позивач вважає відмову відповідача зарахувати відповідний період роботи до її страхового стажу протиправною, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладений на роботодавця. Тому, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що на обґрунтування своїх заперечень зазначив, що Головне управління ДПС у Рівненській області надало пенсійному органу інформацію, шо згідно з даними інформаційної системи в інтегрованій картці Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 46)» рахується борг зі сплати єдиного соціального внеску. У зв`язку з цим, в Реєстрі відсутня позначка про сплату страхових внесків щодо всіх найманих працівників з травня 2021 року по червень 2022 року. Таким чином, вважає, що підстави для внесення до інтегрованої картки позивача інформації про сплату єдиного соціального внеску за вказаний період відсутні, а відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначені чинним законодавством, а тому просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 04.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 працює у Державному підприємстві «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 46)» на посаді бухгалтера виробничої бухгалтерії.

18 березня 2022 року позивач звернувся до Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 46)» із заявою щодо надання інформації про причини відсутності в Реєстрі застрахованих осіб інформації про її трудовий та страховий стаж, а також щодо сплати єдиного соціального внеску за період з травня 2021 року.

Листом від 24.03.2022 Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 46)» повідомило позивачу про те, що кожного місяця на підприємстві нараховується заробітна плата працівникам і відповідно єдиний соціальний внесок.

25 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до органу Державної податкової служби щодо надання роз`яснення з приводу причин відсутності у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про її трудовий та страховий стаж за період з травня 2021 року.

Відповідь позивач не отримала.

Листом №5334-5145/В-02/8-1700/22 від 22.04.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача, що від органів Державної фіскальної служби надійшли відомості про наявність боргу зі сплати єдиного соціального внеску за ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№46)», у зв`язку з чим в Реєстрі відсутня позначка про сплату страхових внесків з травня 2021 року по червень 2022 року, а відтак і страховий стаж за даний період не зараховується.

Вважаючи такі дії органу Пенсійного фонду України протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-ІV).

Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг, яке, в силу положень статті 2 Закону № 1058-ІV гарантується, зокрема, солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У силу приписів частини першої статті 15 Закону № 1058-IV, платниками страхових внесків до солідарної системи є, зокрема, страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 статті 14 Закону № 1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV, обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

За приписами частини шостої статті 20 Закону № 1058-IV, страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Відповідно до положень статті 106 Закону № 1058-IV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI, страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема частиною першою статті 4 Закону № 2464-VI встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Отже, обов`язок щодо сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника - роботодавця, оскільки він здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи - працівника.

Застрахована особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства за страховими внесками не може бути підставою для незарахування до страхового стажу такої особи періодів її роботи.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, від 30.09.2019 у справі № 414/736/17, від 23.07.2019 у справі № 617/927/17.

Таким чином, усі місяці роботи, в тому числі, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.

Відповідно до пунктом 1 статті 12-1 Закону №2464-VI Пенсійний фонд України формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У частині другій статті 20 Закону №2464-VI зазначено, що персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з травня 2021 року по червень 2022 року включно Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 46)» була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку, в свою чергу, нараховувалися страхові внески, що підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам, де зазначені суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з травня 2021 року по червень 2022 року.

Сплата Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 46)» нарахованого єдиного соціального внеску за період з травня 2021 року по червень 2022 року, зокрема, за позивача також підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Враховуючи наведені норми та встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відмова відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період з травня 2021 року по червень 2022 року порушує право останнього на соціальний захист, гарантоване Конституцією України та Законом № 1058-IV.

В свою чергу, покликання відповідача на наявність у ДП «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України № 46)» боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не є підставою для незарахування позивачу до страхового стажу періоду, у якому підприємство як страхувальник фактично сплачувало за нього обумовлений внесок.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах, а тому позовну заяву належить задовольнити повністю.

Враховуючи положення частини першої статті 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом, позивачем сплачена сума судового збору у розмірі 992 грн 40 коп. згідно з квитанцією №11 від 06.06.2022, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового стажу період роботи з травня 2021 року по червень 2022 року включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області внести до картки персоніфікованого обліку ОСОБА_1 інформацію про сплату єдиного соціального внеску за період з травня 2021 року по червень 2022 року включно та зарахувати в відомостях облікового страхового стажу за вказаний період.

Стягнути на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 (сорок) коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вулиця Короленка, 7, місто Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 04 серпня 2022 року

Суддя К.М. Недашківська