Справа № 360/775/22
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2022 року Справа № 360/775/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також позивач), в інтересах якого звернувся адвокат Гребенар Олексій Володимирович (далі також представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі також відповідач 1, ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі також відповідач 2, ГУ ПФУ в Луганській області), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 30 грудня 2021 року № 46 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області повторно розглянути заяву позивача від 28 грудня 2021 року за № 11254 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до загального страхового стажу та пільгового страхового стажу на підземних роботах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 періодів роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року в шахтоуправлінні «Ровеньківське», з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року на шахті 71 «Індустрія».

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що первинно за призначенням пенсії позивач звернувся 29 березня 2021 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 незалежно від віку згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12 квітня 2021 року № 2428/2021 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Не погодившись з указаним рішенням, позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання рішення від 12 квітня 2021 року № 2428/2021 протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2671/21 від 08 липня 2021 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог. Основним обґрунтуванням в рішенні суду зазначено, що внаслідок недотримання позивачем вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1) щодо надання документів про стаж тільки в оригіналі у суду немає правових підстав для задоволення вимог про зобов`язання зарахувати певні періоди роботи до пільгового страхового стажу.

Після отримання рішення суду позивачем 23 листопада 2021 року до ГУ ПФУ в Луганській області було подано заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Разом із заявою про призначення пенсії позивачем були надані оригінали довідок від 15 листопада 2021 року №№ 2841, 2842, 2843, від 01 березня 2021 року № 478, історичні довідки від 01 березня 2021 року, завірені роботодавцем копії наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці від 04 вересня 1997 року № 3748, від 10 червня 1998 року № 391/к, копії особової картки та наказів про прийом від 10 серпня 1992 № 313к, переведення від 29 жовтня 1992 року № 454к та звільнення від 16 грудня 1992 року № 527к. Однак спеціалісти відповідача 2 відмовилися приймати ці довідки, тому позивач здав вищевказані довідки разом із заявою через канцелярію відповідача 2.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 26 листопада 2021 року № 46 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з помилкою в ідентифікаційному коді.

Листом відповідача 2 від 08 грудня 2021 року № 4785-5181/Р-02/8-1200/21 було повідомлено, що надані уточнюючі довідки відповідачем не приймаються у зв`язку з тим, що створені органами та його посадовими особами, що розміщуються на тимчасово окупованій території України, вони не є дійсними, при врахуванні для обчислення пенсії цих довідок відсутні законні підстави.

Враховуючи рішення від 26 листопада 2021 року позивач повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28 грудня 2021 року № 11254. Відповідно до розписки-повідомлення про прийняття документів зазначено про прийняття заяви від 28 грудня 2021 року.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 30 грудня 2021 року № 46 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, в якому зазначено, що страховий стаж позивача становить 20 років 09 місяців, пільговий стаж за Списком № 1 15 років 10 місяців 11 днів, у тому числі пільговий стаж на провідних професіях 05 років 01 місяць 15 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року, з 20 грудня 1994 року по 07 березня 1999 року, з 18 травня 2016 року по 12 вересня 2016 року. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року, з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року, оскільки відсутні уточнюючи довідки.

Позивачем також зазначено, що згідно з листом Міністерства соціального захисту населення України від 28 січня 1997 року № 02/3-07 щодо застосування роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 при призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 є наявність 10-річного стажу роботи в провідних професіях, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому до 25-річного стажу підземної роботи та роботи в металургії зараховується кожний повний рік роботи в провідних професіях (гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках машиністом гірничих виємочних машин) за 1 рік роботи 3 місяці.

Тобто, для того, щоб зарахувати позивачу стаж роботи за професією «прохідник» до додаткового пільгового стажу роботи (за кожний 1 рік додатково 3 місяці), який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку особи відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивачу необхідно було відпрацювати 10 років за провідною професією «прохідник».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 17 листопада 2015 року № 3108-ІV втратив чинність пункт 5 постанови Верховної Ради України від 05 грудня 1991 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відповідно Міністерство соціального забезпечення України з 17 листопада 2005 року втратило право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак вищевказане роз`яснення № 8 не втратило чинності.

Міністерство соціальної політики України листом від 02 жовтня 2018 року № 19997/0/2-18/54 повідомило про доцільність застосування роз`яснення № 8. Отже, на думку позивача, він має право на обрахування пільгового стажу при призначенні пенсії за віком при розрахунку стажу додатково 3 місяці за кожний відпрацьований рік на провідній професії.

Враховуючи роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» фактично у позивача є 25 років стажу роботи за Списком № 1 із урахуванням усіх періодів роботи та із додатковим зарахуванням за кожний рік роботи за провідними професіями додатково 3 місяців стажу.

Позивач вважає, що відповідачем 1 необґрунтовано та з порушенням норм законодавства не здійснено зарахування до загального страхового стажу та пільгового стажу періодів його роботи на підземних роботах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та відмовлено в призначенні пенсії, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою від 02 лютого 2022 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ГУ ПФУ в Харківській області позов не визнало, подало відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю з огляду на наступне.

Страховий стаж позивача становить 20 років 09 місяців 00 днів. Пільговий стаж позивача по Списку № 1 складає 15 років 10 місяців 11 днів (у тому числі пільговий стаж на провідних професіях (20) 05 років 01 місяць 15 днів).

За наданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року, оскільки слабкий відбиток печатки, що засвідчує запис про звільнення, через що його неможливо ідентифікувати; період роботи з 20 грудня 1994 року по 07 березня 1999 року, оскільки відсутня печатка підприємства, що засвідчує запис про звільнення, через що його неможливо ідентифікувати; період роботи з 18 травня 2016 року по 12 вересня 2016 року в ТОВ «Артіль старателів «Тал» Республіка Саха (Якутія), оскільки відсутня довідка про сплату страхових внесків до відповідного фонду Держави СНД (росія), на території якої проводилась трудова діяльність.

До пільгового стажу не зараховано: періоди роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року та з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року, оскільки відсутні уточнюючи довідки про підтвердження спеціального трудового стажу та відомості про результати атестації робочих місць.

Відповідно до Порядку № 22-1 та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Головним документом, що підтверджує, де, ким і протягом якого часу працювала особа, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці немає відомостей, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 10 зазначеного Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці (для періодів роботи після 21 серпня 1992 року) та уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списками № 1 і № 2, такі довідки є обов`язковими, оскільки в трудових книжках не зазначається, у яких умовах працювали особи і чи були вони зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як 80 % робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням певних трудових обов`язків.

Крім пільгової довідки, надається копія наказу підприємства про результати атестації робочих місць з додатком, у якому зазначено перелік робочих місць та право відповідних працівників на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками № 1 чи № 2.

Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату, 25 травня 2023 року.

З урахуванням викладеного, відповідач 1 просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ГУ ПФУ в Луганській області подало відзив на позовну заяву, в якому зазначило наступне.

При зверненні позивача 28 вересня 2021 року до відділу обслуговування громадян № 9 (сервісний центр м. Сєвєродонецьк) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Луганській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058). До заяви були додані документи: картка платника податків НОМЕР_1 ; копія паспорта НОМЕР_2 ; військовий квіток НОМЕР_3 ; диплом серії НОМЕР_4 ; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 919-; трудову книжка серії НОМЕР_5 ; довідка б-н від 16 травня 2018 року; довідка № 016-020-000197 від 23 травня 1973 року.

Відповідно до Порядку № 22-1 надані позивачем документи управлінням прийняті, заява зареєстрована за № 10124. Рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято ГУ ПФУ в Харківській області.

Базовим нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади й механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку та виплати пенсії, є Закон № 1058. За нормами статті 44 Закону № 1058 визначено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, яким встановлено, що до територіального органу Пенсійного фонду надається заява про призначення та необхідні документи, в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду. Перелік необхідних документів встановлено пунктом 1 Порядку № 21-1. Таким чином, встановлено, що право на призначення виплати пенсійного забезпечення виникає після надання до територіального органу Пенсійного фонду заяви та документів визначених означеним Порядком № 22-1.

Постановою Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 року за № 339/35961, яка набрали чинності 30 березня 2021 року, пункт 4.2 Порядку 22-1 викладено у такій редакції: «після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу».

З урахуванням нормативів Порядку №22-1 органом, що приймав рішення за заявою позивача від 28 грудня 2021 року про призначення пенсії, визначено ГУ ПФУ в Харківській області.

За наслідками розгляду заяви позивача від 28 грудня 2021 року ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення № 46 про відмову в призначенні пенсії позивачу.

Отже, ГУ ПФУ в Луганській області, як є орган Пенсійного фонду України розташований за місцем проживання особи, лише здійснює вже призначені виплати у відповідності до пункту 4.10 Порядку № 22-1, за даними електронної пенсійної справи, яка передана засобами програмного забезпечення.

Відповідач 1 зазначив, що призначення пенсії проводиться відповідно до вимог Закону № 1058 та норм Порядку № 22-1. ГУ ПФУ в Харківській області є самостійною юридичною особою, підрозділом Пенсійного Фонду України. Саме ГУ ПФУ в Харківській області було наділено правом призначення пенсії позивачу, на відміну від ГУ ПФУ в Луганській області.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії від 30 грудня 2021 року № 46, прийнятим ГУ ПФУ в Харківській області, визначено, що страховий стаж особи становить 20 років 09 місяців 00 днів, пільговий стаж роботи 15 років 10 місяців 11 днів, що не відповідає вимогам законодавства для призначення пенсії.

З урахуванням викладеного, відповідач 2 просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом установлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) звернувся до ГУ ПФУ в Луганській області з заявою від 23 листопада 2021 року, зареєстрованою за № 10124, про призначення пенсії за віком на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), додавши до неї зазначені в розписці-повідомленні документи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 26 листопада 2021 року № 46 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 у зв`язку з помилкою в ідентифікаційному коді.

23 листопада 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Луганській області із окремою заявою про призначення пенсії, в якій зазначив, що при прийомі документів у позивача спеціалісти відповідача 2 відмовилися прийняти уточнюючі довідки на підтвердження пільгового стажу за Списком № 1, додавши до заяви оригінали довідок від 15 листопада 2021 року №№ 2841, 2842, 2843, від 01 березня 2021 року № 478, історичні довідки від 01 березня 2021 року по шахті 71 «Індустрія» та по шахтоуправлінню «Ровенківське», завірені роботодавцем копії наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці від 04 вересня 1997 року № 3748, від 10 червня 1998 року № 391/к, копії особової картки та наказів про прийом від 10 серпня 1992 № 313к, переведення від 29 жовтня 1992 року № 454к та звільнення від 16 грудня 1992 року № 527к.

Листом від 08 грудня 2021 року № 4785-5181/Р-02/8-1200/21 ГУ ПФУ в Луганській області повідомлено позивача, що надані документи, а саме: довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15 листопада 2021 року № 2841 та № 2842 за період роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року в шахтоуправлінні «Ровенківське»; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01 березня 2021 року № 478 за період роботи з 20 грудня 1994 року по 07 березня 1999 року в шахті 71 «Індустрія»; історичні довідки про перейменування підприємств від 15 листопада 2021 року № 2843 та від 01 березня 2021 року б/н; копія наказу про проведення атестації робочих місць за умовами праці від 04 вересня 1997 року № 3748 по шахтоуправлінню «Ровенківське» державного підприємства «Ровенькиантрацит», копія наказу про проведення атестації робочих місць за умовами праці від 10 червня 1998 № 391/к по орендному підприємству з видобутку вугілля шахта 71 «Індустрія»; копії переліків робочих місць, робот, професій та посад, по яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком № 1 та № 2 по шахтоуправлінню «Ровенківське» державного підприємства «Ровенькиантрацит» та орендному підприємстві з видобутку вугілля шахта 71 «Індустрія», копії державних експертиз праці; копія особової картки; копії наказів про прийняття на роботу від 10 серпня 1992 № 313к, про звільнення з роботи від 16 грудня 1992 року № 527к, неможливо врахувати, оскільки вказані документи створені органами та його посадовими особами, що розміщуються на тимчасово окупованій території України, вони не є дійсними, для врахування для обчислення пенсії цих довідок відсутні законні підстави.

28 грудня 2021 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Луганській області з заявою від 28 грудня 2021 року, зареєстрованою за № 11254, про призначення пенсії за віком на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), додавши до неї:

картку платника податків НОМЕР_1 ; військовий квіток НОМЕР_3 ; диплом серії НОМЕР_4 ; довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 919-; довідку про відкритий рахунок в банку; паспорт НОМЕР_2 ; трудову книжка серії НОМЕР_6 ; довідку про джерела доходів з 01 липня 2000 року (САХА); документи про стаж роботи (САХА); згоду на збір та обробку персональних даних; заяву від 23 листопада 2021 року.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 30 грудня 2021 року № 46 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування». Роз`яснено позивачу, що дата, з якої особа має право на пенсійну виплату, 25 травня 2023 року. Крім того, зазначено, що страховий стаж позивача становить 20 років 09 місяців, пільговий стаж за Списком № 1 15 років 10 місяців 11 днів, у тому числі пільговий стаж на провідних професіях 05 років 01 місяць 15 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року, оскільки слабкий відбиток печатки, що свідчить про запис про звільнення, через що його неможливо ідентифікувати; період з 20 грудня 1994 року по 07 березня 1999 року, оскільки відсутня печатка підприємства, що засвідчує запис про звільнення, через що його неможливо ідентифікувати; період з 18 травня 2016 року по 12 вересня 2016 року в ТОВ «Артіль старателів «Тал» Республіка Саха (Якутія), оскільки відсутня довідка про сплату страхових внесків до відповідного фонду Держави СНД (росія), на території якого проводилась трудова діяльність. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року, з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року, оскільки відсутні уточнюючи довідки про підтвердження спеціального трудового стажу та відомості про результати атестації робочих місць.

Згідно з довідок від 01 березня 2021 року № 478, виданих виробничим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Державного унітарного підприємства «Республіканська паливна компанія «Востоквугілля», від 15 листопада 2021 року № 2841 та № 2842, позивач під час роботи на Шахті 71 «Індустрія» у період з 20 грудня 1994 року по 12 липня 1995 року працював повний робочий день на підземних роботах гірником підземним дільниці підготовчих робіт та виконував гірничі роботи, з 13 липня 1995 року по 07 березня 1999 року працював повний робочий день на підземних роботах машиністом електровоза підземним внутрішньошахтного транспорту та виконував гірничі роботи; на ш/у «Ровенківське» у період з 17 серпня 1992 року по 19 серпня 1992 року працював повний робочий день на підземних роботах учнем гірника підземної дільниці підготовчих робіт та виконував гірничі роботи, займав робоче місце, отримував тарифну ставку гірника підземного, з 20 серпня 1992 року по 16 жовтня 1992 року проходив курси в УКК гірників підземних, з 17 жовтня 1992 року по 19 жовтня 1992 року працював повний робочий день на підземних роботах учнем гірника підземної дільниці по добичі вугілля № 1 та виконував гірничі роботи; на ш/у «Ровенківське» у період з 20 жовтня 1992 року по 21 грудня 1992 року працював повний робочий день на підземних роботах гірником підземним дільниці підготовчих робіт та виконував гірничі роботи, що також підтверджується історичною довідкою про перейменування підприємств, копією наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці від 04 вересня 1997 року № 3748, від 10 червня 1998 року № 391/к, копією особової картки та наказів про прийом від 10 серпня 1992 № 313к, переведення від 29 жовтня 1992 року № 454к та звільнення від 16 грудня 1992 року № 527к.

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, страховий стаж ОСОБА_1 (для розрахунку права на пенсію за віком) станом 30 грудня 2021 року складає 35 років 9 місяців 0 днів, пільговий стаж за Списком № 1 15 років 10 місяців 11 днів, з яких періоди роботи:

з 01 січня 1999 року по 06 березня 1999 року (2 місяці 6 днів), з 10 листопада 1999 року по 25 березня 2001 року (1 рік 4 місяці 16 днів), 28 квітня 2001 року по 31 грудня 2003 року (2 роки 8 місяців 4 дні), з 01 січня 2004 року по 30 червня 2010 року (6 років 6 місяців 0 днів), які зараховані виключно як робота за Списком № 1;

з 01 липня 2010 року по 16 січня 2012 року (1 рік 7 місяців 0 днів), з 17 січня 2012 року по 30 березня 2013 року (1 рік 3 місяці 0 днів), з 01 квітня 2013 року по 29 вересня 2013 року (6 місяців 0 днів), з 01 жовтня 2013 року по 28 листопада 2013 року (2 місяці 0 днів), з 01 грудня 2013 року по 30 березня 2014 року (4 місяці 0 днів), з 01 квітня 2014 року по 29 травня 2014 року (2 місяці 0 днів), з 01 червня 2014 року по 17 липня 2014 року (2 місця 0 днів), з 01 серпня 2014 року по 29 вересня 2014 року (2 місяці 0 днів), з 01 травня 2015 року по 25 травня 2015 року (1 місяць 0 днів), з 01 червня 2015 року по 27 липня 2015 року (2 місяці 0 днів), з 01 серпня 2015 року по 11 квітня 2016 року (9 місяців 0 днів), а всього 5 років 4 місяці 0 днів зараховані як підземна гірнича робота, з яких 05 років 01 місяць 15 днів зараховані як підземна гірнича робота на провідних професіях.

У межах спірних правовідносин до пільгового стажу позивача за Списком № 1 не зараховано періоди роботи у Шахтоуправлінні «Ровеньківське» з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року на посадах учня гірника підземного на УПР 1-2, гірника підземного 2 розряду та на Шахті 71 «Індустрія» Державного комітету України по вугільній промисловості з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року на посадах гірника підземного 2 розряду, машиністом електровозу 3 розряду.

Згідно з протоколом ГУ ПФУ в Луганській області від 30 грудня 2021 року № 46 про призначення пенсії позивач матиме право на пенсію за віком з 25 травня 2023 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці від 17 серпня 1992 року серії НОМЕР_7 у межах спірних правовідносин позивач:

з 17 серпня 1992 року прийнятий учнем гірника підземного на УПР 1-2 на Шахтоуправління «Ровеньківське» (запис № 2);

з 20 серпня 1992 року по 19 жовтня 1992 року проходив навчання на курсах при УКК м. Ровеньки за професією гірник підземний (запис № 3);

з 20 жовтня 1992 року переведений гірником підземним 2 розряду (запис № 4);

з 21 грудня 1992 року звільнений з Шахтоуправління «Ровеньківське» у зв`язку з призовом на військову службу (запис № 5);

з 20 грудня 1994 року прийнятий гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем під землею на шахту 71 «Індустрія» Державного комітету України з вугільної промисловості (запис № 6);

з 13 липня 1995 року переведений машиністом електровозу 3 розряду з повним робочим днем під землею (запис № 7);

з 07 березня 1999 року звільнений з шахти 71 «Індустрія» Державного комітету України з вугільної промисловості за власним бажанням (запис № 8).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2671/21 від 08 липня 2021 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 14 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) визначені особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.

Так, частиною першою статті 14 Закону № 1788-XII визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 10 цього Закону, знижується на 1 рік (частина друга статті 14 Закону № 1788-XII згідно з Рішенням Конституційного Суду від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.).

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно з абзацом другим частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (частина п`ята стаття 114 Закону № 1058-IV).

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 є досягнення особою відповідного віку 50 років, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.

Право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі Список № 202), за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем необхідно вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У межах спірних правовідносин, з огляду на вік позивача на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком (35 років 9 місяців 0 днів), для встановлення позивачу права на пенсію за віком відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV необхідно дотримання таких обов`язкових вимог: робота на провідних професіях (робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) із безпосередньою зайнятістю повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля не менше 20 років, або робота повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 01 жовтня 2017 року).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною першою статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з пунктом 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр). Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (пункт 1.3 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку 22-1).

Відповідно до абзаців першого, четвертого, п`ятого пункту 1.9 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (абзац шостий пункту 1.9 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії» Порядку 22-1).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Абзацом першим підпункту 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Таким чином, страховий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, а страховий стаж, набутий після 01 січня 2004 року, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (абзац другий пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до абзаців першого, сьомого пункту 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Згідно з абзацом першим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (абзаци другий-четвертий пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу шостого пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

20 червня 1974 року постановою Держкомтруда СРСР № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі Інструкція № 162), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.1. Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Заповнення трудових книжок та вкладишів до них здійснюється мовою союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округа, на території яких розташовано дане підприємство, установа, організація, та офіційною мовою СРСР (пункт 2.1. Інструкції № 162).

Згідно з абзацом першим пункту 4.1 Інструкції № 162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 05 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З трудової книжки від 17 серпня 1992 року серії НОМЕР_7 вбачається, що позивач з 17 серпня 1992 року прийнятий учнем гірника підземного на УПР 1-2 на Шахтоуправління «Ровеньківське» (запис № 2); з 20 серпня 1992 року по 19 жовтня 1992 року проходив навчання на курсах при УКК м. Ровеньки за професією гірник підземний (запис № 3); з 20 жовтня 1992 року переведений гірником підземним 2 розряду (запис № 4); з 21 грудня 1992 року звільнений з Шахтоуправління «Ровеньківське» у зв`язку з призовом на військову службу (запис № 5); з 20 грудня 1994 року прийнятий гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем під землею на Шахту 71 «Індустрія» Державного комітету України з вугільної промисловості (запис № 6); з 13 липня 1995 року переведений машиністом електровозу 3 розряду з повним робочим днем під землею (запис № 7); з 07 березня 1999 року звільнений з Шахти 71 «Індустрія» Державного комітету України з вугільної промисловості за власним бажанням (запис № 8).

Проте судом установлено, що у запису за № 5 про звільнення з підприємства 21 грудня 1992 року в трудовій книжці позивача поставлено слабкий відбиток печатки, у запису за № 8 про звільнення з підприємства 07 березня 1999 року відсутня печатка підприємства.

Оскільки відповідно до пункту 18 постанови Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної центральної ради професійних союзів від 06 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки працівників та службовців» відповідальність за організацію роботи з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Відповідач 1 не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, і право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня).

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, страховий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, а страховий стаж, набутий після 01 січня 2004 року, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Довідками від 01 березня 2021 року № 478, виданими виробничим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Державного унітарного підприємства «Республіканська паливна компанія «Востоквугілля», від 15 листопада 2021 року № 2841 та № 2842 підтверджено, що позивач працював ш/у «Ровенківське» у період з 17 серпня 1992 року по 19 серпня 1992 року працював повний робочий день на підземних роботах учнем гірника підземної дільниці підготовчих робіт, з 20 серпня 1992 року по 16 жовтня 1992 року проходив курси в УКК гірників підземних, з 17 жовтня 1992 року по 19 жовтня 1992 року працював повний робочий день на підземних роботах учнем гірника підземної дільниці по добичі вугілля № 1, з 20 жовтня 1992 року по 21 грудня 1992 року повний робочий день на підземних роботах гірником підземним дільниці підготовчих робіт, на Шахті 71 «Індустрія» з 20 грудня 1994 року по 12 липня 1995 року повний робочий день на підземних роботах гірником підземним дільниці підготовчих робіт та виконував гірничі роботи, з 13 липня 1995 року по 07 березня 1999 року працював повний робочий день на підземних роботах машиністом електровоза підземним внутрішньошахтного транспорту.

Посилання відповідача 2 на ті обставини, що він вважає недійсними довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15 листопада 2021 року № 2841 та № 2842 за період роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року в шахтоуправлінні «Ровенківське»; довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01 березня 2021 року № 478 за період роботи з 20 грудня 1994 року по 07 березня 1999 року в шахті 71 «Індустрія»; історичні довідки про перейменування підприємств від 15 листопада 2021 року № 2843 та від 01 березня 2021 року б/н; копія наказу про проведення атестації робочих місць за умовами праці від 04 вересня 1997 року № 3748 по шахтоуправлінню «Ровенківське» державного підприємства «Ровенькиантрацит», копія наказу про проведення атестації робочих місць за умовами праці від 10 червня 1998 № 391/к по орендному підприємству з видобутку вугілля шахта 71 «Індустрія»; копії переліків робочих місць, робот, професій та посад, по яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачене Списком № 1 та № 2 по шахтоуправлінню «Ровенківське» державного підприємства «Ровенькиантрацит» та орендному підприємстві з видобутку вугілля шахта 71 «Індустрія», копії державних експертиз праці; копія особової картки; копії наказів про прийняття на роботу від 10 серпня 1992 року № 313к, про звільнення з роботи від 16 грудня 1992 року № 527к, оскільки видані підприємством, яке знаходиться на тимчасово не підконтрольній українській владі території, є незмістовними з таких підстав.

За встановлених обставин до спірних правовідносин застосуванню підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996 року, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and russia, 23 лютого 2016 року). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Зазначене дає підстави встановити, що позивач з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року працював в шахтоуправлінні «Ровеньківське», з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року на шахті 71 «Індустрія», у зв`язку з чим відповідач 1 протиправно не зарахував зазначені періоди роботи позивач до загального страхового стажу та пільгового страхового стажу на підземних роботах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 при вирішенні питання про призначення пенсії. Таким чином, оскаржуване рішення відповідача 1 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Отже, вказані періоди роботи позивача віднесено, як до Списку № 1 так і Списку № 2.

Право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону № 1058 пенсію мають особи за умовами, зокрема, безпосередньої зайнятості на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, та не менше передбаченого стажу роботи, а саме 25 років.

Відповідно до частини п`ятою статті 114 Закону № 1058, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Отже, вказаною нормою передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої статті 114 Закону проводиться взаємне зарахування періодів роботи. Проте, вказана норма не містить порядку обчислення та розміру взаємного зарахування періодів роботи.

Пунктом 5 постанови Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.

Згідно пункту 6 зазначеної постанови Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону №1788-XII.

Кабінет Міністрів України 22 лютого 1992 рок прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На даний час постанова Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 81 є чинною.

Також, 02 жовтня 2018 року Мінсоцполітики України на адресу Пенсійного фонду України надіслало лист, яким підтверджує доцільність застосування роз`яснення № 8.

Отже, на час трудової діяльності позивача і наразі діє як роз`яснення № 8, так і постанова Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 81.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, за 9 місяців.

Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу на підземних роботах.

Суд звертає увагу, що посилання у роз`ясненні на статтю 14 Закону № 1788-XII необхідно застосовувати і при призначенні пенсії за статтею 114 Закону № 1058, оскільки зміст цих статей є тотожним.

З аналізу наведених норм вбачається, що правила кратності полягають у наступному: в разі, якщо особа не має достатньо «підземного» стажу, до нього може додатково зараховуватися інший пільговий стаж.

Крім того, «підземний» стаж на провідних професіях зараховується зі збільшеною кратністю.

Так, стаж на провідних професіях зараховується до «підземного» зі збільшеною кратністю 1,25 (1 рік роботи за 1 рік роботи 3 місяці), а решта видів пільгового стажу, що не відносяться до підземного, із зменшеною кратністю 0,75 (1 рік роботи за 9 місяців).

Суд звертає увагу, що наведені вище правові висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 333/3704/16-а.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, фактично у позивача є 25 років стажу роботи за Списком № 1 із урахуванням усіх періодів роботи та із додатковим зарахуванням за кожний рік роботи за провідними професіями додатково 3 місяців стажу.

Отже, пільговий стаж з урахуванням проведеного взаємозаліку та роз`яснення від 20 січня 1992 року № 8 підлягає перерахунку з урахуванням спірних періодів роботи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Станом на 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа мала сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Ухвалою про відкриття провадження у справі на підставі частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнено позивача сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачами конституційного права позивача на отримання пенсії як складової частини права на соціальний захист і спір виник внаслідок неправомірних дій відповідачів, судовий збір у розмірі 992,40 грн до Державного бюджету України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів по 496,20 грн з кожного. Посилання відповідача на положення статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд до уваги не приймає, оскільки питання розподілу судових витрат врегульовано КАС України та Законом України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код 14099344, місцезнаходження: майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, Харківська область, 61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 30 грудня 2021 року № 46 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 грудня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до загального страхового стажу та пільгового страхового стажу на підземних роботах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, ОСОБА_1 періодів роботи з 17 серпня 1992 року по 21 грудня 1992 року в шахтоуправлінні «Ровеньківське», з 20 грудня 1994 року по 31 грудня 1998 року на шахті 71 «Індустрія».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Кисіль