Справа № 420/2374/22
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 р.м. ОдесаСправа № 420/2374/22
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

11.04.2022 року;

Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії шляхом обмеження доплати до пенсії за статус інваліда війни у фіксованому розмірі станом з 01.04.2019 року у незмінній величині 449,10 грн. на місяць при перерахунку пенсії, проведеного 20.12.2021 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії з урахуванням щорічних (двічі на рік) змін щомісячної доплати до пенсії за статус інваліда війни III групи відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», ст. 7 «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач має статус інваліда війни ІІІ групи, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та одержує пенсію вислугу років, призначену відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З квітня 2019 року на виконання судового рішення, яке набрало законної сили в іншій справі, Управлінням проведений перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії. Під час перерахунку пенсії відповідачем проігноровано положення ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та законів про Державний бюджет України, у зв`язку із чим доплата до пенсії визначена у незмінній величині та порушено право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 шляхом обмеження доплати до пенсії за статус особи з інвалідністю війни та виплати її з 01.07.2019 року у фіксованому розмірі 449,10 грн., визначеного станом на 01.04.2019 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.07.2019 року перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням доплати до пенсії за статус особи з інвалідністю війни III групи відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», ст. 7 «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Проаналізувавши положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, суд першої інстанції виходив з того, що підвищення до пенсії, передбачене ст. 13 вказаного Закону, є однією із соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб.

З посиланням на приписи Закону України «Про прожитковий мінімум» суд першої інстанції визначив, що оспорювана доплата до пенсії не є постійною та повинна перераховуватися у залежності від встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З огляду на те, що вказаних правил орган пенсійного фонду не дотримується, виплату позивачу доплати до пенсії здійснює на рівні даних про прожитковий мінімум станом на січень 2019 року, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій Управління, обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що нарахування та виплата позивачу пенсії проведена в межах покладених на Управління судовими рішеннями зобов`язань та порушень прав та інтересів особи органом пенсійного фонду допущено не було.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, з 2000 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та одержує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року по справі №420/9684/21, яке набрало законної сили 02.12.2021 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року обмеження перерахованої пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 01.04.2019 пенсії за вислугу років ОСОБА_1 перерахованої на підставі довідки про розмір грошового забезпечення управління Служби безпеки України в Одеській області №88 від 07.08.2020 року без обмеження максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Згідно протоколу в пенсійній справі №N/8286-СБУ, з квітня 2019 року позивачу проведений перерахунок пенсії, виходячи з основного розміру пенсії 90% та з урахуванням доплати: збільшення основного розміру пенсії (25%) 5283 грн.; підвищення або надбавки до пенсії: інвалід війни 3 групи 449,1 грн., інвалід війни 3 групи 50 грн.

Підсумок пенсії (з надбавками) склав 26914,1 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 26914,1 грн.

Згідно протоколу в пенсійній справі №N/8286-СБУ, з січня 2022 року позивачу проведений перерахунок пенсії, виходячи з основного розміру пенсії 90% та з урахуванням доплати: збільшення основного розміру пенсії (25%) 5283 грн.; підвищення або надбавки до пенсії: інвалід війни 3 групи 580,2 грн., інвалід війни 3 групи 50 грн.

Підсумок пенсії (з надбавками) склав 27045,2 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 26914,1 грн.

За даними розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №N/8286-СБУ, розмір пенсії позивача, починаючи з квітня 2019 року по грудень 2021 року, є не змінним та визначений органом пенсійного фонду на рівні 26914,1 грн.

28.12.2021 року позивач звернувся в Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій, з посиланням на порушення органом пенсійного фонду ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» під час нарахування та виплати йому пенсії, просив здійснити належний перерахунок та виплату пенсії з урахуванням змінної величини доплати до пенсії згідно законів про Державний бюджет України на 2019, 2020, 2021, 2022 роки.

Розглянувши заяву, в листі від 25.01.2022 року №1783-26299/Б-02/8-1500/22 Управління зазначило, що територіальним органом пенсійного фонду на підставі рішення суду по справі №420/9684/21 позивачу проведений перерахунок пенсії.

Розмір пенсії з 01.01.2022 року, з урахуванням основного розміру пенсії в сумі 26415 грн., збільшення основного розміру пенсії 25% - 5283 грн., підвищення пенсії особі з інвалідністю 3 групи, які втратили працездатність, - 580,2 грн., щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття 50 грн. та з урахуванням максимального розміру пенсії становить 26914,1 грн.

Оскільки рішенням суду по справі №420/9684/21 вирішено провести перерахунок пенсії з 01.04.2019 року без обмеження максимального розміру, тому максимальний розмір визначений на зазначену дату.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Управління.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, посилаючись на їх необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення.

Апеляційний суд встановив, що спірним у цій справі є протиправність дій Управління щодо нарахування, передбаченого ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підвищення до пенсії без перегляду його розмірів на підставі законів про Державний Бюджет України на 2019, 2020, 2021, 2022 роки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII цей Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Слід враховувати, що статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року №2629-VIII установлено у 2019 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 року №294-IX установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 року №1082-IX установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року №1928-IX установлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Як свідчать обставини справи, з квітня 2019 року по грудень 2021 року при перерахунку пенсії позивачу органом пенсійного фонду враховано доплату (підвищення) до грошового забезпечення як особі з інвалідністю внаслідок війни III групи у розмірі 449,1 грн., що відповідає 30% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на січень 2019 року.

Наведене, з урахуванням матеріалів з пенсійної справи та положень ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підтверджує неправомірність дій територіального органу пенсійного фонду при нарахуванні і виплаті позивачу пенсії, з урахуванням доплати (підвищення) до грошового забезпечення особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, без застосування даних прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на липень та грудень 2019 року і у 2020, 2021 роках. Відповідно, чим підтверджується обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Разом з цим, як свідчать обставини справи та матеріали з пенсійної справи, з січня 2022 року при перерахунку пенсії позивачу органом пенсійного фонду враховано доплату (підвищення) до грошового забезпечення як особі з інвалідністю внаслідок війни III групи у розмірі 580,2 грн., що відповідає 30% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на січень 2022 року, та підтверджує відсутність порушень територіальним органом пенсійного фонду прав позивача на врахування при обрахунку пенсії належної доплати (підвищення) до грошового забезпечення особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи.

Фактично, незмінність підсумку пенсії з січня 2022 року виникла в результаті виплати позивачу пенсії в максимальних межах її загального розміру, а не її окремих складових.

При цьому, за цим позовом такі дії органу пенсійного фонду позивачем не оскаржуються.

Доводи позивача про порушення його прав та інтересів на належне пенсійне забезпечення у зв`язку із не застосуванням відповідачем положень законодавства про Державний бюджет України при визначенні доплати до грошового забезпечення, передбаченої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», знайшли своє обґрунтоване підтвердження за період нарахування пенсії з липня по грудень 2019 року та 2020, 2021 роки, у зв`язку із чим позовні підлягають задоволенню в цій частині.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають нормам матеріального та процесуального права і обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії без урахування доплати (підвищення) до грошового забезпечення, передбаченої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII та визначеної, виходячи з установленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на липень та грудень 2019 року, 2020, 2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з липня 2019 року по грудень 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням доплати (підвищення) до грошового забезпечення, передбаченої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII та визначеної, виходячи з установленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на липень та грудень 2019 року, 2020, 2021 роки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв