Справа № 300/2994/22
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"01" серпня 2022 р. справа № 300/2994/22
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Панікар І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, в якому просить:
- зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області винести наказ про нарахування та виплату додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168 у вказаному вище розмірі;
- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України щодо невиконання постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168;
- зобов`язати Державну судову адміністрацію України, Міністерство фінансів України забезпечити фінансування постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, у частині виплати позивачу додаткової винагороди.
Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Так, відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві, поряд з іншим, зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.
Судом встановлено, що позивач в якості відповідачів вказує Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, Державну судову адміністрацію України, Міністерство фінансів України, проте заявлені позивачем позовні вимоги стосовно відповідачів Державної судової адміністрації України та Міністерства фінансів України не розмежовані, в позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не чітким є і спосіб захисту, внаслідок чого, позовні вимоги підлягають уточненню щодо кожного із цих відповідачів.
Водночас, суд наголошує, що відсутність конкретизації предмета позовних вимог, у свою чергу свідчить, що предмет спору у повному обсязі не визначений, натомість зміст та кількість позовних вимог сприяють ефективному розгляду справи, та, серед іншого, впливають на вирішення питання підвідомчості спору конкретному суду та правильному вирішенню питання щодо судового збору; з`ясування чи подано позов у строк, встановлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку поважними) тощо, а отже, і з`ясуванню перешкод для відкриття провадження у справі.
Таким чином, враховуючи наведене, виявлені недоліки повинні бути усунені позивачем, шляхом надання до суду уточненого адміністративного позову, з урахуванням вище окреслених судом акцентів (з копією для учасників справи).
Окрім цього, позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невинесення наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди, що в силу цього є, на її думку, невиконанням постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, не зазначає чи мало місце його звернення до відповідача з приводу нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої вказаною вище постановою КМУ.
Що стосується справляння судового збору, то суд в даному випадку виходить з такого.
Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміри прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", який вступив в дію з 01.01.2022, встановлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року складає 2 481 гривня.
Позивачем судовий збір не сплачено. У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Таким чином, пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" закріплює дві категорії справ, за заявлені позовні вимоги у яких, позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме: 1) про стягнення заробітної плати; та 2) поновлення на роботі.
При цьому суд зауважує, що законодавство не звільняє особу від обов`язку щодо сплати судового збору в таких справах за іншими позовними вимогами.
В контексті буквального тлумачення приписів пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" заявлені позовні вимоги не можуть вважатися такими, що безумовно стосуються справ про стягнення заробітної плати, оскільки, виходячи з норм статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, є передумовою для застосування такого способу захисту порушеного права позивача як зобов`язання відповідачів вчинити певні дії, спрямовані на його відновлення.
У свою чергу, механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначено відповідним Порядком, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, розробленим на виконання статті 165 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 "Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони".
Дійсно, у відповідності до п.п. 4-7 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 26.08.2020 №384, до структури грошового забезпечення (заробітної плати) входить: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги.
Згідно із пунктом 9 Порядку № 384 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.
У даному випадку, поданий ОСОБА_1 позов є публічно-правовим спором не про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Предмет спору стосується не стягнення грошових сум, оскільки грошові кошти не є нарахованими, а наявний спір про належність їх позивачу. І в цілому, вимога про зобов`язання винести наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за правовою природою не є вимогою про стягнення заробітної плати, що надавало б позивачеві пільги в частині сплати судового збору за звернення до суду з даною позовною заявою.
До того ж, додаткова винагорода, на яку претендує позивач, виплачується на період дії воєнного стану, однак така не входить до щомісячних основних видів грошового забезпечення, перелік яких зазначено вище і по суті не входить до структури грошового забезпечення.
Щодо решти вимог позивача, скерованих до Державної судової адміністрації України та Міністерства фінансів України, то такі тим більше не є такими, що випливають з проходження громадянином публічної служби та пов`язані із оплатою праці (грошовим забезпеченням), позаяк між заявником та учасниками суспільних відносин - Державною судовою адміністрацією України та Міністерством фінансів України не виникало жодних правовідносин з приводу проходження громадянином публічної служби та з приводу оплати праці (виплатою грошового забезпечення) службовця.
Тому, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі на ці позовні вимоги не поширюється.
У відповідності до абзацу 2 частини 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
З огляду на наведене, суд вважає, що позовна заява містить три позовні вимоги немайнового характеру: 1) визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, зобов`язати вчинити певні дії; 2)визнання протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, зобов`язання вчинити певні дії; 3) визнання протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України, зобов`язання вчинити певні дії, на які не поширюється пільга щодо звільнення від сплати судового збору, передбачена пунктом першим частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", та за кожну з яких позивач має сплатити судовий збір по 992, 40 грн.
Стосовно другої та третьої вимоги, то хоч такі вимоги позивачем не розмежовані, вони не є основними та похідними позовними вимогами, скеровані до різних відповідачі,внаслідок чого, за кожну позовну вимогу сплачується судовий збір.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.
Таким чином, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви.
У зв`язку з вищевикладеним, згідно з вимогами ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.
На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій - залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду:
- уточненої позовної заяви, визначивши суб`єктний склад сторін у справі та уточнивши зміст позовних вимог до Державної судової адміністрації України та Міністерства фінансів України з наведенням відповідних обґрунтувань таких вимог;
- документу про сплату судового збору в розмірі встановленому статтею 4 Закону України "Про судовий збір" в сумі 2977,2 грн., або в сумі, з урахуванням кількості позовних вимог, у разі їх уточнення чи зміни, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;
- письмових пояснень на обґрунтування/спростування наступних обставин: чи звертався ОСОБА_1 до відповідачів з приводу нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168. Якщо таке звернення мало місце, то які результати його розгляду.
Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Панікар І.В.