Справа № 300/4342/21
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2022-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" липня 2022 р. справа № 300/4342/21
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Струпківського ліцею Отинійської селищної ради про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області звернулося в суд із позовною заявою до Струпківського ліцею Отинійської селищної ради про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.08.2021 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем подано суду відзив на позов, в якому зазначено про те, що частина порушень, зазначених у приписі від 14.02.2020 за №67, усунута, надавши при цьому письмові докази та фотокартки. Водночас, представник відповідача зазначив, що Правила та Державні будівельні норми України ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту», позначені в акті перевірки №135, а саме в пунктах 1 та 2 (не проведено вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій горищ та не обладнано приміщення системами протипожежного захисту) як нормативно-правовий акт, вимоги якого порушено, не можуть застосовуватись до будівель та приміщень Струпківського ліцею, який побудовано та введено в експлуатацію в 1967 році, оскільки такі норми встановлюють вимоги до обладання об`єктів систем протипожежного захисту та оброблення дерев`яних конструкцій під час їх будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, зміни категорій приміщень і будинків. Щодо порушення, зазначеного в останньому пункті припису від 14.02.2020 за №67 допущено підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи), відповідач вказав на те, що таке не відповідає дійсності, надавши при цьому копії фотографій для підтвердження вказаного.
Крім того, відповідач зазначив, з посиланням на норми Кодексу цивільного захисту України (статті 67, 68, 70), що останні визначають повноваження центрального органу виконавчої влади у зверненні до суду про застосування заходів впливу до підприємств та об`єктів підприємницької діяльності. При цьому, Струпківський ліцей є бюджетною установою, а не підприємством в розумінні статей 67, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, що унеможливлює застосування до нього визначених у згаданих статтях заходів реагування. З урахуванням викладеного, представник відповідача просить залишити позов без задоволення.
Разом із відзивом від Струпківського ліцею Отинійської селищної ради надійшла заява про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 відмовлено в задоволенні клопотання Струпківського ліцею Отинійської селищної ради про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Струпківського ліцею Отинійської селищної ради про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).
23.09.2021 від позивача на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що ряд порушень, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей та слугували підставою для звернення Головного управління до суду із заявленим позовом, залишаються не усунені, а саме: не обладнано приміщення системами протипожежного захисту та батареї на сходовій клітці основного корпусу школи не встановлено на висоті 2,2 м від площини сходових площадок та сходів. При цьому, представник позивача вказує на те, що фото, які надано відповідачем на підтвердження усунення інших виявлених порушень, не є достовірним та достатнім доказом.
Крім того, представник позивача зазначив на помилковості посилань відповідача про те, що Правила та Державні будівельні норми України ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту» не можуть застосовуватись до будівель та приміщень Струпківського ліцею, оскільки Струпківський ліцей є суб`єктом господарювання у сфері освіти, і Правила пожежної безпеки в Україні є обов`язковими для виконання ліцеєм, а тому рік будівництва і введення в експлуатацію будівлі не має жодного значення.
Також представником позивача відмічено, що постановою ІФ №0009701 від 24.06.2021 гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн, який відповідачем не оскаржено у адміністративному чи судовому порядку, а добровільно сплачено 02.07.2021. Даний факт, на думку позивача, підтверджує те, що директор Струпківського ліцею із викладеними та встановленими порушеннями та притягненням її до адміністративної відповідальності погодилася. У зв`язку із цим, представник позивача вказує на існування підстав для задоволення позову.
12.10.2021 на адресу суду від відповідача надійшло заперечення №15-21/02-21 від 05.10.2021 на відповідь на відзив, згідно якого представник відповідача зазначила, що дерев`яні конструкції, які є основою даху, самі по собі не можуть загорітися. При цьому, виникнення пожежі відбувається внаслідок дії різних факторів, як-от: поганої ізоляції електричних провідників чи пристроїв, влучання блискавки за відсутності відводу тощо. Однак, таких порушень матеріалами перевірки не підтверджено.
Крім того, відповідачем наголошеного, що основною функцією системи протипожежного захисту є сигналізація та оповіщення про пожежу, відтак її відсутність не створює, на думку представника відповідача, жодної загрози підпалу, а отже життю і здоров`ю людей чи дітей.
Також відповідачем зазначено про хибність доводів позивача стосовно того, що встановлення батареї на сходовій клітці основного корпусу школи на висоті 0,5 м від площини сходових площадок та сходів призведе до евакуації дітей та працівників ліцею під час пожежі. Так, як наголошує представник відповідача, батарея встановлена в отворі стіни та жодним чином не зменшує ширину проходу і не створює перешкод для евакуації.
Окрім цього, відповідачем відмічено, що за заявою керівника ліцею позивачем було проведено повторну перевірку та складено акт перевірки від 27.09.2021 за №269, в якому зафіксовано тільки два порушення, а саме: не проведено вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій горищ та не обладнано приміщення системами протипожежного захисту, що в, свою чергу, підтверджує усунення відповідачем інших порушень, які слугували підставою для звернення до суду з даним позовом про застосування заходів реагування.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Зважаючи на вищевикладене, судом проведено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі за наявними матеріалами.
Дослідивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.
Струпківський ліцей Отинійської селищної ради є юридичною особою з організаційно-правовою формою комунальна організація (установа, заклад), з присвоєнням їй ідентифікаційного коду 20566844.
На підставі наказу Головного управління ДСНС в Івано-Франківській області про проведення позапланових перевірок у закладах освіти №Нс-134/54 від 08.06.2021, посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) №63 від 09.06.2021, працівниками Коломийського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області у період з 21.06.2021 по 25.06.2021 проведено позапланову перевірку виконання Струпківським ліцеєм Отинійської селищної ради вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 14.02.2020 за №67, за результатами якої складено акт №135 від 24.06.2021.
Даним актом зафіксовано ряд порушень вимог законодавства, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей, у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, зокрема:
1. Не оброблено вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій горищ (п. 2.5 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 за №1417 (далі Наказ МВС від 30.12.2014 за №1417, Правила));
2. Не обладнано приміщення системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (п. 1.2 розділу V Правил);
3. Батареї на сходовій клітці основного корпусу школи не встановлено на висоті 2,2 м від площини сходових площадок та сходів (п. 2.30 розділу ІІІ Правил);
4. Наявні пожежні щити не доукомплектовані комплектом засобів пожежогасіння (п. 3.11 розділу V Правил);
5. Не поновлений вказівник біля місця розташування пожежної водойми (пп. 9.1 п. 2.1 розділу V Правил);
6. Допущено горюче оздоблення коридору (п. 2.23 розділу ІІІ Правил);
7. Допущено підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи (п. 1.18 розділу ІV Правил).
Акт перевірки підписала та отримала керівник суб`єкта господарювання директор Синиця Г.В.
Зазначені в акті перевірки №135 від 24.06.2021 порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, на думку представника позивача, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (як працівникам відповідача, так і іншим громадянам, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі), а саме:
- відсутність систем протипожежного захисту перешкоджає швидкому виявленню пожежі, повідомленню (оповіщенню) про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії виникнення пожежі;
- невідповідність шляхів евакуації (зменшення нормативної ширини проходу сходовими площадками, горюче оздоблення) перешкоджатиме вільній евакуації людей з приміщень під час виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці люднй, які в них перебувають;
- не укомплектованість пожежного щита не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей від її небезпечних чинників;
Відсутність покажчика не дозволить працівникам Державної служби України з надзвичайних ситуацій оперативно забрати воду, загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей від її небезпечних чинників.
- порушення вимог щодо улаштування, утримання та експлуатації електромереж і електрообладнання створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії, що може призвести до раптової і непередбачуваної пожежі та загибелі людей.
Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (пункт 4 Розділ І Правил пожежної безпеки в Україні).
Відповідно до приписів статті 64 Кодексу цивільного захисту України, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області реалізує повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки (Державної служби України з надзвичайних ситуацій).
Згідно підпункту 27 пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, затвердженого наказом ДСНС України №3 від 04.02.2013 (у редакції наказу ДСНС України від 29.03.2021 за №167), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання.
Відповідно до частини 1 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом (частина 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України).
Частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).
Таким чином, у випадку наявності підстав для застосування одного з таких заходів реагування як повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, орган контролю звертається до суду із адміністративним позовом.
При цьому, суд звертає увагу на помилковість посилань відповідача на те, що у позивача відсутні повноваження для застосування відповідних заходів реагування до Струпківського ліцею Отинійської селищної ради. Так, відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту», заклад освіти юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність.
За змістом п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту», суб`єкт освітньої діяльності фізична або юридична особа (заклад освіти, підприємство, установа, організація), що провадить освітню діяльність.
Водночас, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Таким чином, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є основним законом, що регламентує діяльність органів державного нагляду (контролю) за суб`єктами освітньої діяльності (суб`єктами господарювання у сфері освіти), якими відповідно до Закону України «Про освіту» (п. 6, 27, ст. 1, п. 2, 3, 7 ст. 22) є заклади освіти всіх форм власності.
Таким чином, суд погоджується із позивачем, що Струпківський ліцей є суб`єктом господарювання у сфері освіти та, як наслідок, Правила пожежної безпеки в Україні є обов`язковими для виконання ліцеєм (відповідачем у даних правовідносинах).
Суд, враховуючи аналіз наведених норм права, зазначає, що орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, в даному випадку щодо Струпківського ліцею.
Окрім цього, суд погоджується із позивачем, що рік будівництва і введення в експлуатацію будівлі не має жодного значення у випадку перевірки і встановлення наявності порушень таких як не оброблення вогнезахисного обробляння дерев`яних конструкцій горищ та не обладнання приміщення системами протипожежного захисту. Так, Правила пожежної безпеки в Україні встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.
Разом з цим є винятки, зокрема: вимоги цих Правил не поширюються на підземні споруди промислового призначення; метрополітени (крім об`єктів комерційного, торговельного та соціально-побутового призначення); тунелі; об`єкти виробництва, зберігання та утилізації вибухових і радіоактивних речовин й засобів підривань; морські та річкові споруди, що знаходяться на плаву; нафто-, газо-, продуктопроводи; лісові масиви. Отже, як вірно зазначив позивач, Струпківський ліцей не входять до зазначеного вище переліку об`єктів, на які не поширюється дія Правил.
Частиною 2 розділу 1 Правил встановлено, що Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами державної влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Відповідно до п. 1.2 розділу V Правил, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».
Пунктом 1.1 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» встановлено, що вимоги цих будівельних норм поширюються на проектування, монтування, перевірку відповідності і підтримання експлуатаційної придатності систем протипожежного захисту.
Системи пожежної сигналізації призначені для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів (евакуювання людей, виклик пожежно-рятувальних підрозділів). Системи пожежної сигналізації повинні: виявляти ознаки пожежі на ранній стадії; подавати тривожні сповіщення до пристроїв передавання пожежної тривоги та попередження про несправність; формувати сигнали управління для систем протипожежного захисту та іншого інженерного обладнання, що задіяне при пожежі. Система керування евакуюванням призначена для оповіщення людей, що перебувають у будівлі (споруді), про виникнення пожежі з метою створення умов для їх своєчасного евакуювання. Відтак, відсутність системи пожежної сигналізації та системи оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей збільшує час виявлення пожежі, час, необхідний для проведення повної та своєчасної евакуації людей з будівель, адже однією із необхідних умов, які забезпечують ефективну евакуацію, є мінімальний час, за який можна залишити приміщення при пожежах.
Разом із цим, суд встановив, що на час розгляду справи, відповідачем згідно матеріалів справи, серед порушень, які є підставою звернення до адміністративного суду, усунуто більшість із них.
Так, з долучених відповідачем фото слідує, що батарея дійсно встановлена в отворі стіни та жодним чином не зменшує ширину проходу і не створить перешкод для евакуації дітей та працівників ліцею під час пожежі.
Крім того, згідно фотознімків, наданих відповідачем, пожежний щит у Струпківському ліцеї укомплектовано всім необхідним протипожежним інвентарем у необхідній кількості: вогнегасниками, ящиком з піском, протипожежним покривалом, ломом та гак, лопатами, сокирами. Придбання відповідачем вказаного обладнання підтверджується також податковою накладною №46 від 07.09.2021 та товарними чеками, долученими відповідачем до відзиву.
Також із наданих відповідачем фотознімків слідує, що світильники встановлені та зафіксовані на кріпленні, що забезпечують з`єднання світильника до панелі перекриття, а не на струмопровідні проводи, як зазначає позивач.
Окрім цього, з долучених відповідачем фото судом встановлено, що в Струпківському ліцеї встановлено вказівник біля місця розташування пожежної водойми, а також встановлено відсутність горючого оздоблення коридору.
Усунення відповідних порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки підтверджується також висновком акту позивача від 27.09.2021 за №269, в якому зафіксовано тільки два порушення, а саме: не проведено вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій горищ та не обладнано приміщення системами протипожежного захисту.
Як наслідок, суд встановив, що відповідачем частково виконано вимоги припису від 14.02.2020 за №67, тобто серед порушень установлених законодавством вимог пожежної безпеки, які є підставою звернення до адміністративного суду, усунуто більшість із них.
Суд окремо звертає увагу на те, що доводи представника позивача, викладені у відповіді на відзив, жодним належним письмовим чи будь-яким іншим доказом не підтверджуються, при цьому, положеннями статті 77 КАС України покладено обов`язок доказування на кожну сторону. Так, відповідно до частини 1 вказаної статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Окремо суд звертає увагу також на долучене відповідачем рішення Виконавчого комітету Отинійської селищної ради (яка є засновником відповідача) від 30.08.2021 за №134/2021, яким схвалено прогноз селищного бюджету Отинійської територіальної громади на 2022-2024 роки, в якому, зокрема, заплановано проведення в освітніх закладах вогнезахисного обробляння дерев`яних конструкцій горищ та обладнання приміщень системами протипожежного захисту. Тобто, можна зробити висновок, що ті порушення вимог пожежної безпеки, які на даний час не усунуті та допущені відповідачем, перебувають у процесі усунення.
Аналізуючи вказане та вищезазначені норми закону, суд дійшов висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Струпківського ліцею Отинійської селищної ради можливо в тому випадку, якщо суб`єктом господарювання не дотримано вимоги пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, проте за обов`язкової умови, що таке порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Згідно з частиною 2 статті 51 та частиною 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Застосовуючи у спірних правовідносинах поняття «порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей» суд зазначає наступне.
Ні Кодекс цивільного захисту України, ні Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не містить в собі юридичне визначення «конкретних обставин, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей», переліку відповідних «небезпечних чинників», «порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки», наявність яких створює загрозу життю та здоров`ю людей.
Дана категорія понять є оціночною, у зв`язку з чим трактування «загрози життю та здоров`ю людей», що створюється певним порушенням у сфері пожежної безпеки, повинно визначатися контролюючим органом і судом в кожному конкретному випадку окремо.
Пожежна безпека це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (пункт 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України).
Відповідно до пункту 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України вказаної статті техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.
Згідно з пунктом 26 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Суд зазначає, що в контексті вищенаведених норм настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.
Враховуючи те, що заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.
Суд приймає до уваги встановлений частиною 1 статті 8 Конституції України принцип верховенства права.
Зокрема, у рішенні від 02.11.2004 за №15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.
Основоположні права і свободи людини і громадянина закріплені, зокрема, в Першому Протоколі до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), що набрала чинності для України з 11.09.1997 та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.
Відповідно до статті 2 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікому не може бути відмовлено у праві на освіту.
За змістом абзаців 1-3 статті 53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
Суд зазначає, що Струпківський ліцей Отинійської селищної ради є діючим закладом освіти, в якому відбуваються заняття, тому повна заборона експлуатації будівель і приміщень ліцею обмежить право учнів вказаного ліцею на освіту, так як навчання в ньому буде припинено.
З огляду на викладене, суд зазначає, що під час розгляду справи оцінюванню підлягає також питання, чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.
Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров`ю людей, але їх настання є вірогідною подією.
У зв`язку з цим, суд вважає обраний позивачем захід реагування таким, що не в повній мірі відповідає критеріям пропорційності, так як зрозумілого обґрунтування застосуванню повного зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) відповідача, позивачем не наведено і належними доказами не доведено, що не дає підстав для висновку, що саме у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача.
Системно аналізуючи положення частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та статей 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, суд також дійшов висновку, що цими правовими нормами установлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров`ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.
У контексті спірних правовідносин загрозу життю та здоров`ю людей створюють такі порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, які можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (пункт 32 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України).
Саме такі порушення вимагають вжиття заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень. Водночас, суд бере до уваги часткове вжиття відповідачем необхідних заходів, спрямованих на дотримання безпеки та, як наслідок, у даному випадку практично усі виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки відповідачем усунуті.
Суд додатково звертає увагу на те, що виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, але можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі. Проте, ризик виникнення пожежі має вірогідний характер і він безпосередньо не виникає внаслідок виявлених порушень.
Крім того, судом не встановлено, що не усунуті виявлені порушення викликають необхідність застосування судом саме заходів реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель Струпківського ліцею Отинійської селищної ради шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).
Крім того, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки обраний позивачем захід реагування, який має бути застосований судом до відповідача, не відповідає критеріям законності і пропорційності у зв`язку із надлишковим характером способу захисту публічного інтересу.
Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.