Справа № 640/20340/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

01 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді - доповідача - Пилипенко О.Є.

Суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОМІКСАКТИВ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС подав апеляційну скаргу, в якій містилось клопотання про відстрочення сплати судового збору.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до частин першої та другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено умови, перелік суб`єктів та коло певних правовідносин, за яких суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У даному випадку, обов`язок учасника справи щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги, передбачений підпунктом Законом України «Про судовий збір», і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка звертається до суду апеляційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Разом з тим, до вказаного вище клопотання апелянтом не надано актуальної виписки (на дату подання апеляційної скарги) по рахунку Головного управління ДПС у м. Києві з якого вбачається відсутність коштів за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», що б унеможливлювало сплату судового збору. Крім того, апелянтом не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі та вчинення ним дій щодо оплати судового збору.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Перевіривши апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п. 1 ч.5 ст. 296 КАС України, а саме: при подані апеляційної скарги апелянтом не долучено документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ст. 4 Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI «Про судовий збір» подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Втім, в порушення зазначених правових норм, апелянтом не надано доказів сплати судового збору у розмірі 8644,50 грн. (5763 грн. (судовий збір, який підлягав сплаті при поданні позову*150%).

Судовий збір має бути сплачений на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA1026007, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків шляхом сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За загальним правилом ч.1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення було ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи 24 грудня 2021 року.

Згідно розписки, що міститься в матеріалах справи, копію оскаржуваного рішення отримано відповідачем 04.05.2022 року.

Втім з апеляційною скаргою апелянт звернувся 07.06.2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 7903.

У прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що 24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне військове вторгнення російської федерації в Україну. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан, який триває на цей час. Відповідно до рекомендацій Ради суддів України процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Надаючи оцінку зазначеним доводам слід враховувати, що починаючи з 25 квітня 2022 року перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) визначається Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України у наказі від 25 квітня 2022 року № 75.

Згідно з вказаним нормативно-правовим актом м. Київ з 25 квітня 2022 року не належать до районів проведення воєнних (бойових) дій або районів, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Водночас, враховуючи розташування Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС у м. Києві, де велися бойові дії, що безумовно вплинуло на можливість виконання покладених на нього повноважень, вважаю необхідним запропонувати скаржнику повідомити додаткові обставини, що можуть бути враховані під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема - дату відновлення діяльності Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС після припинення бойових дій, наявність працівників, до посадових обов`язків яких належить представництво інтересів Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС в суді тощо.

Згідно приписам ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС - залишити без руху.

Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення даної ухвали протягом якого мають бути усунуті недоліки апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя - доповідач: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Я.Б.Шелест