Справа № 380/7987/22
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року

справа №380/7987/22

провадження № П/380/8044/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не врахуванням стажу за період роботи з 21.01.1991 та 02.01.1992 в «Науково виробничо-економічній фірмі ЕБО» та з 02.02.1994 по 01.12.1999 в ТзОВ «Лещата»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати страховий стаж ОСОБА_1 за період роботи з 21.01.1991 до 02.01.1992 в «Науково виробничо-економічній фірмі ЕБО» та з 02.02.1994 по 01.12.1999 в ТзОВ «Лещата».

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 21.12.2021 йому призначена пенсія за віком. Проте до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 21.01.1991 до 02.01.1992 в «Науково виробничо-економічній фірмі ЕБО» та з 02.02.1994 по 01.12.1999 в ТзОВ «Лещата». Зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив зарахувати вказані періоди до страхового стажу. Відповідач повідомив позивача листом від 07.04.2022, що зарахування вищезазначених періодів роботи можливе після надання уточнюючих довідок, оскільки у трудовій книжці наявні виправлення, які не дають змоги встановити період роботи в «Науково виробничо-економічній фірмі ЕБО» та в ТзОВ «Лещата», окрім того, вказані виправлення не засвідчені печаткою відповідної юридичної особи, так як дату наказу про прийняття на роботу дописано іншими чорнилами. На переконання позивача працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач вважає, що трудовою книжкою підтверджено стаж роботи, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06.06.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Відповідач позов не визнав, 28.06.2022 за вх. №43807 надав відзив на позовну заяву, позовні вимоги заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціальної захисту України від 29.07.1993 №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 за №110, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників. Відповідно до п.1.1. Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з п. 2.6. Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Відповідно до п.2.7. Інструкції, уразі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Відповідно до п. 2.8. якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. У зв`язку із виправленням в трудовій книжці позивачу не враховано до страхового стажу період роботи з 21.01.1991 по 02.01.1992 та з 02.02.1994 по 01.12.1999 при призначенні пенсії. Просить у задоволенні позову відмовити.

Інших заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 03.11.1983, ОСОБА_1 21.01.1991 прийнятий на роботу в «Науково виробничо-економічну фірму «ЕБО» на посаду головного інженера (Наказ №4 від 21.01.91).

02.01.1992 звільнений на підставі ст. 38 КЗпП УРСР за власним бажанням (Наказ №1 від 02.01.1992).

З 03.01.1992 працював на посаді головного інженера в Малому підприємстві «Едем» (наказ №1 від 03.01.1992) по 30.07.1993 (звільнений з роботи за власним бажанням (Наказ №15 від 30.07.1995).

У період з 03.08.1993 по 01.02.1994 працював виконробом.

02.02.1994 прийнятий на роботу на роботу на посаду начальника цеху ТзОВ «Лещата» (Наказ №5 від 01.02.1994).

01.12.1999 звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (Наказ №22 від 01.12.1999).

З 24.11.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 07.04.2022 за №4206-3543/К-52/8-1300/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача про те, що страхового стажу не враховано:

- період роботи з 21.01.1991 по 02.01.1992 в «Науково виробничо-економічній фірмі «ЕБО», оскільки, у записі про звільненні наявні виправлення, які не дають змоги встановити період роботи у цій організації. У трудовій книжці відсутні відомості, що зазначені виправлення здійснено власником або уповноваженим ним органом чи правонаступником підприємства, установи, організації, як це передбачено пунктами 2.6, 2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Окрім того, вказані виправлення не засвідчені печаткою відповідної юридичної особи, так як дату наказу про прийняття на роботу дописано іншими чорнилами;

- період роботи з 02.02.1994 по 01.12.1999 в ТзОВ «Лещата», оскільки, наявне дописування іншою ручною номеру та дати наказу про звільнення, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. У трудовій книжці відсутні відомості, що зазначені дописування здійснено власником або уповноваженим ним органом чи правонаступником підприємства, установи, організації, як це передбачено пунктами 2.6, 2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Повідомлено про можливість зарахування вищезазначених періодів роботи після надання уточнюючих довідок, відповідно до п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не зараховано вказані періоди до страхового стажу позивача, останній звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ст. 26 України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (зі змінами та доповненнями) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Так, п. 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За правилами п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Порядок ведення трудових книжок працівників регулює Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена наказом Міністерства праці № 58 від 29.07.1993 (далі Інструкція № 58).

У п. 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до абз. 2 п. 6.1 Інструкції № 58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Аналогічні вимоги щодо заповнення трудових книжок містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (зі змінами та доповненнями), чинна на час роботи позивача у «Науково виробничо-економічній фірмі ЕБО».

З листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.04.2022 судом встановлено, що підставами відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача зазначено наступне:

- період роботи з 21.01.1991 по 02.01.1992 в «Науково виробничо-економічній фірмі «ЕБО», оскільки, у записі про звільненні наявні виправлення, які не дають змоги встановити період роботи у цій організації. У трудовій книжці відсутні відомості, що зазначені виправлення здійснено власником або уповноваженим ним органом чи правонаступником підприємства, установи, організації, як це передбачено пунктами 2.6, 2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Окрім того, вказані виправлення не засвідчені печаткою відповідної юридичної особи, так як дату наказу про прийняття на роботу дописано іншими чорнилами;

- період роботи з 02.02.1994 по 01.12.1999 в ТзОВ «Лещата», оскільки, наявне дописування іншою ручною номеру та дати наказу про звільнення, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. У трудовій книжці відсутні відомості, що зазначені дописування здійснено власником або уповноваженим ним органом чи правонаступником підприємства, установи, організації, як це передбачено пунктами 2.6, 2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників

Дослідивши записи у трудовій книжці позивача суд встановив, що під №6 міститься запис про прийняття позивача на посаду головного інженера «Науково виробничо-економічної фірми «ЕБО» з 21.01.1991 на підставі наказу №4 від 21.01.1991; під №7 міститься запис про звільнення позивача з 02.01.1992 на підставі наказу №1 від 02.01.1992.

За змістом вказаний запис відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, що буда чинною у вказаний період, оскільки всі графи трудової книжки заповнені правильно.

Суд вважає необґрунтованими також покликання пенсійного органу на дописування дати наказу про звільнення (запис №13), оскільки як номер наказу, так і дата його прийняття виконані кульковою ручкою, однаковим почерком, а темніший відтінок чорнила не є безумовним доказом дописування.

Крім того, п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачає надання додаткових документів для підтвердження трудового стажу лише за умови, що в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Натомість запис №13 не містить неправильних чи неточних даних. А запис дати наказу кульковою ручкою чорним чорнилом темнішого відтінку пенсійний орган необґрунтовано ототожнює з виправленням неточного запису, про що власник або уповноважений ним орган повинен зазначити у трудовій книжці відповідно до вимог п.2.6 Інструкції №58.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 21.02 2020 у справі № 291/99/17 висловив думку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

У той же час, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а звернув увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що періоди роботи позивача з 21.01.1991 та 02.01.1992 в «Науково виробничо-економічній фірмі ЕБО» та з 02.02.1994 по 01.12.1999 в ТзОВ «Лещата» підтверджені записами в його трудовій книжці та підлягає зарахуванню до загального страхового стажу, що у свою чергу свідчить про протиправність дій відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Всупереч встановленому ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку доказування, відповідач правомірності дій щодо не зарахування до загального страхового стажу позивача періоду з 21.01.1991 та 02.01.1992 в «Науково виробничо-економічній фірмі ЕБО» та з 02.02.1994 по 01.12.1999 в ТзОВ «Лещата» не довів. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в процесі судового розгляду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 період роботи з 21.01.1991 та 02.01.1992 в «Науково виробничо-економічній фірмі ЕБО» та з 02.02.1994 по 01.12.1999 в ТзОВ «Лещата».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до трудового (страхового) стажу період роботи з 21.01.1991 та 02.01.1992 в «Науково виробничо-економічній фірмі ЕБО» та з 02.02.1994 по 01.12.1999 в ТзОВ «Лещата» з дати звернення з заявою про призначення пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області сплачений судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.