Справа № 620/11677/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року Чернігів Справа № 620/11677/21

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, відповідно до вимог ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ та статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошового забезпечення від 15.12.2020 № ФЧ-41957;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, відповідно до вимог ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ та статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про розмір грошового забезпечення від 15.12.2020 № ФЧ-41957 у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату 100 % суми підвищення пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

Суд ухвалою від 27.09.2021 позовну заяву в частині вимог щодо виплати пенсії в розмірі 100% суми підвищення пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 повернув позивачу. Суд ухвалою від 27.09.2021 в решті позовних вимог провадження у справі відкрив в порядку спрощеного позовного провадження. Суд ухвалою від 27.09.2021 закрив провадження у справі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду та повернення позовної заяви та ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 про закриття провадження у справі скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Суд ухвалою від 19.01.2022 справу в частині позовних вимог про проведення перерахунку пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 прийняв до свого провадження та відкрив провадження у справі в частині вимог щодо виплати пенсії в розмірі 100% суми підвищення пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2019.

Позов мотивовано тим, що за загальний принцип верховенства права вимагає застосування норми Закону, а не підзаконного нормативно-правового акта, який суперечить вимогам цього Закону, безвідносно до того, чи скасовані ці норми підзаконного нормативно-правового акту судом.

Відповідачем, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, вважає, що з 01.01.2018 по 31.03.2019 Головне управління правомірно застосовувало норми постанови №103, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області, та відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», отримує пенсію за вислугою років.

Позивач звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою, в якій пропонував відповідачу визначити різницю в пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2019, посилаючись на те, що норми п.1, 2 постанови №103 та зміни до п.5 і додатку 2 Порядку №45 є протиправними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, а тому є нікчемними з моменту їх прийняття.

06.09.2021 листом №12699-12538/Т-02/8-2500/21 позивачу надано відповідь, яку позивач вважає протиправною.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

24.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 20.02.2018 №103, відповідно до якої необхідно перерахувати пенсії військовослужбовців з 01.01.2018 відповідно до розмірів грошового забезпечення визначених Постановою №704.

Пунктом 2 зазначеної постанови визначено, що виплату перерахованих підвищених пенсій у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по з 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Таким чином, Кабінет Міністрів України скористався своїм повноваженням на визначення порядку, умов та розміру перерахунку, встановив у п.2 Постанови №103, що виплату перерахованих підвищених пенсій у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по з 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

В подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 залишено без змін.

Таким чином, 05.03.2019 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №26/3858/18 набрало законної сили і відповідно з 05.03.2019 пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є нечинними.

Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Оскільки, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/3858/18 скасовано п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яким встановлено поступовий розмір виплати підвищення перерахованих пенсій станом на 01.01.2018 відповідно до постанови №704, позивач має право на отримання пенсії, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018 на підставі Закону України №2262, постанов Кабінету Міністрів України №704, №103, №45 з урахуванням 100% виплати підвищення пенсії, яка підлягала виплаті в зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовцям за аналогічною посадою з 05.03.2019 (з дати набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/3858/18).

Отже, виходячи з наведеного, остання була чинною у період з 01.01.2018 по 05.03.2019, а тому відповідач, в силу ст.19 Конституції України не мав законних підстав не приймати її до уваги.

Також, суд зазначає, що за наслідками розгляду зразкової справи №160/8324/19, Верховним Судом винесено рішення від 17.12.2019, залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020, у якому зазначено, що з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати особа має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 Закону №2262-ХІІ та ст.9 Закону №2011-ХІІ.

Таким чином, суд наголошує на помилковості міркувань позивача про наявність у нього права на проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки, виданої на виконання постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020.

Також не заслуговують на увагу посилання позивача практику Верховного Суду у справах №913/204/18 та №160/1088/19, оскільки останні не стосуються правовідносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення.

Крім того, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

З огляду на наведене, судом під час розгляду справи має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення та припинення спірних правовідносин.

Разом з тим, процесуальне законодавство містить окремі винятки із зазначеного правила, зокрема, стаття 7 КАС України передбачає, що у разі, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії; у такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Відповідно до частини п`ятої статті 361 та першої статті 363 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Незастосування чинного на момент виникнення спірних правовідносин закону судом можливо лише у таких випадках: 1) його явної неконституційності (частина третя та четверта статті 7 КАС України); 2) неясності/двозначності його положень (нерелевантності або «незастосовності» стосовно спірних правовідносин); 3) застосування іншого закону (шляхом подолання колізії).

За загальним правилом, визнання таким, що втратив чинність, нормативного акта чи його скасування не поновлює дію актів, які ним скасовані або визнані такими, що втратили чинність; дія нормативного акта поновлюється шляхом прийняття аналогічного нового акта або нового акта, що містить спеціальну норму про відновлення дії попереднього акта та визначення спеціального порядку такого відновлення регулювання відповідних правовідносин. Аналогічна позиція міститься у пункті 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.092005 №870.

В даному випадку, рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не можна визнати неправомірними, якщо вони ґрунтуються на законі, чинному на момент прийняття відповідного рішення таким суб`єктом.

Відповідний висновок ґрунтується на положеннях статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відносно необхідності застосування тієї норми права, яка була чинною на момент прийняття оскаржуваного рішення, вчинення дії або бездіяльності суб`єктом владних повноважень слід вказати, що у разі, якщо чинна на той час норма визначала такі рішення, дії або бездіяльність як правомірні, то відсутні підстави визнавати їх у судовому порядку протиправними навіть, якщо на момент розгляду справи в суді відбулися зміни в законодавстві і такі рішення суб`єкта владних повноважень вже не відповідають вимогам закону. До таких ситуацій з певними особливостями варто застосовувати правило Nullum crimen, nulla poena sine praevia lege poena lige ? «ніхто не може бути покараний за вчинення чогось, що не заборонено законом».

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу за період з 05.03.2019 по 31.03.2019 без урахування 100% суми підвищення пенсії та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 05.03.2019 по 31.03.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

Згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 по 31.03.2019 без урахування 100% суми підвищення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 05.03.2019 по 31.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з урахуванням вже виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні) відповідно до частини задоволених вимог.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Повне рішення суду складено 02.08.2022.

Суддя Л.О. Житняк