Справа № 160/23485/21
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2022 року м. Дніпросправа № 160/23485/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання Новошицька О.О.

за участю представника позивача Захарчук К.О.

представника відповідача Пінчука О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Київської митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 року (головуючий суддя Златін С.В.)

в адміністративній справі №160/23485/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ ТРЕЙД ПЛЮС" до відповідача Київської митниці (Філія: Інший відокремлений підрозділ) Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ ТРЕЙД ПЛЮС", звернувся 25.11.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Київської митниці (Філія: Інший відокремлений підрозділ) Державної митної служби України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 18.10.2021 року №UA100330/2021/000128/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10169;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 18.10.2021 року №UA100330/2021/000129/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10170;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 19.10.2021 року №UA100330/2021/000130/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10171;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 19.10.2021 року №UA100330/2021/000131/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10174;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 19.10.2021 року №UA100330/2021/000132/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10175;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 20.10.2021 року №UA100330/2021/000134/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10178.

Позов обґрунтований тим, що відповідач без відповідних правових підстав відмовив у визначенні митної вартості товарів за основним методом за ціною договору, оскільки надані позивачем документи не містили розбіжностей та ознак підробки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Згідно умов Інкотермс 2010 умови поставки CPT означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці і продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце. Таким чином, митна вартість товару вже включає у себе вартість транспортування товару. Крім того, позивач у декларації митної вартості не визначив окремо витрати на транспортування товару до місця доставки. Відповідач не надав доказів понесення витрат на транспортування товару позивачем. Висновки Дніпропетровської Торгово-промислової палати є достовірними та достатніми доказами. Інформація, яка міститься у комерційних пропозиціях, є вірною, а чинним законодавством України не встановлено жодних обов`язкових умов для даного документу. Рахунок-проформа не є розрахунковим документом та не містить вимог про сплату зазначеної у ньому суми. Продавцем надавались позивачу саме інвойси, а не рахунки-фактури, у яких чітко визначена ціна товару. У контракті міститься описка про те, що супроводжувальні документи можуть бути підписані з боку продавця RUIAN HAIBA SANITARY CO. LTD; вказана описка не впливає на вартість товару.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 року позов задоволено:

визнано протиправними та скасовані рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці:

- від 18.10.2021 року № UA100330/2021/000128/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10169.

- від 18.10.2021 року № UA100330/2021/000129/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10170.

- від 19.10.2021 року № UA100330/2021/000130/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10171.

- від 19.10.2021 року № UA100330/2021/000131/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10174.

- від 19.10.2021 року № UA100330/2021/000132/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10175.

- від 20.10.2021 року № UA100330/2021/000134/2 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA100330/2021/10178.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у разі виявлення відповідачем розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, останній вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів. Оскільки відповідач виявив розбіжності у поданих позивачем документах, а саме: розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості, що вказані судом вище, а тому вправі був направити відповідні запити до позивача.

Суд першої інстанції також зазначив, що Рахунок-проформа не є розрахунковим документом та не містить вимог про сплату зазначеної у ньому суми. Продавцем надавались позивачу саме інвойси, а не рахунки-фактури, у яких чітко визначена ціна товару. Також, у контракті міститься описка про те, що супроводжувальні документи можуть бути підписані з боку продавця RUIAN HAIBA SANITARY CO. LTD; вказана описка не впливає на вартість товару, отже дана описка у контракті не вплинула на визначення митної вартості товару.

Щодо доводів відповідача, що комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозиції для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, а тому не відображає дійсну вартість товару, то суд першої інстанції зазначив, що з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності органам доходів і зборів заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку з наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів), тому такий довод відхиляється судом. Крім того, сторони у інвойсах визначили умови поставки товару на CPT Одеса. Так, у зовнішньоекономічному контракті сторони визначили, що вартість тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (навантаження, вивантаження), страхування включені до ціни товару. Згідно Митного кодексу України до митної вартості товарів включаються витрати на транспортування товару лише у випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, тому суд першої інстанції відхилив і доводи відповідача про те, що позивачем не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CPT витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, завантаженням, розвантаженням товарів до місця призначення; коносамент не містить відмітки про оплату перевезення вантажу, відсутня адреса відправника.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вказує, що декларантом не надано у повному обсязі додаткові документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, відтак митним органом прийняті рішення про коригування митної вартості товарів разом з картками відмови, які є спірними у цій справі.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

Представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.07.2021 року між позивачем та компанією VEGA TRADE COMPANY LIMITED, LTD (Китай) укладено контракт №0507/21, у відповідності до умов якого VEGA TRADE COMPANY LIMITED, LTD (Китай) зобов`язався поставити товар, а позивач зобов`язався його оплатити.

Умови поставки товару згідно інвойсів: CPT Одеса.

На підставі поставки товару позивачем подано до митного органу митні декларації, до яких були додані документи на підтвердження митної вартості товарів.

Відповідачем запропоновано позивачу надати додаткові документи, а саме:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

страхові документи;

банківські платіжні документи;

транспортні документи;

за власним бажанням інші документи.

Вищевказані документи були витребувані від позивача у зв`язку з тим, що документи надані позивачем містили розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості, а саме:

відповідно до пункту 3 контракту від 05.07.2021 року № 0507/21 зазначено, що товар супроводжується наступними документами: пакувальний лист, рахунок-проформа, рахунок-фактура (інвойс), коносамент або автотранспортна накладна (залізнична накладна) та іншими документами, відповідно до специфікації товару; декларантом із наведеного списку не надано рахунок-проформу;

також у всіх товаросупровідних документах та контракті зазначено, що продавцем товару є VEGA TRADE COMPANY LIMITED, LTD, а у пункті даного контракту зазначено, що супроводжуючі документи можуть бути підписані з боку продавця RUIAN HAIBA SANITARY CO. LTD;

комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозиції для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, а тому не відображає дійсну вартість товару;

не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CPT витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, завантаженням, розвантаженням товарів до місця призначення; коносамент не містить відмітки про оплату перевезення вантажу, відсутня адреса відправника;

висновок Дніпропетровської ТПП містить джерела з мережі Інтернет без врахування технічних характеристик товару; в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару;

позивачем не надано митному органу витребуваних документів.

Про витребування додаткових документів відповідачем зроблено відповідну відмітку у митній декларації позивача із посиланням саме на ч.3 ст. 53 МК України.

Консультації між позивачем та митним органом проведено у електронній формі.

Позивач був ознайомлений з переліком витребуваних додаткових документів, однак повідомив митний орган про неможливість подання додаткових документів.

Як наслідок, відповідач визначив митну вартість товару на підставі резервного методу, у зв`язку з чим ним прийняті рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Позивач вважає протиправними оскаржувані рішення митного органу про коригування митної вартості товару та картки відмови.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері митного оформлення товарів, визначення митної вартості товарів, справляння митних платежів регулюється Митним кодексом України.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (ст.51 МКУ).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом.

Водночас, декларант зобов`язаний:

- заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

- подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

- нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ст. 52 МКУ).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, вказаною нормою чітко визначено які саме документи має надати декларант для підтвердження митної вартості товару.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст. 53 МКУ).

В силу частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Аналіз частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України дає підстави для висновку, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Водночас, частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст. 53 МКУ).

Отже, для застосування частини 3 статті 53 Митного кодексу України та витребування додаткових документів у декларанта митний орган має встановити, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МКУ, містять розбіжності, в документах наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас, відповідач зазначає, що документи, які були подані декларантом містять розбіжності, тому неможливо підтвердити числові значення визначення митної вартості товару за першим методом (за ціною договору).

Зокрема, щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 18.10.2021 року №UA100330/2021/000128/2 (картка відмови № UA100330/2021/10169) митний орган зазначає, що декларантом не надано рахунку-проформу, однак в п. 3 контракту від 05.07.2021 №0507/21 зазначено одним із супроводжувальних документів є рахунок-проформа; надана декларантом комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару. Також у всіх товаросупровідних документах та контракті зазначено, що продавцем товару є VEGA TRADE COMPANY LIMITED, LTD, а у пункті даного контракту зазначено, що супроводжуючі документи можуть бути підписані з боку продавця RUIAN HAIBA SANITARY CO. LTD. На пропозицію відповідача надати додаткові документи позивач повідомив, що надати інші документи не має можливості. Тому митний орган дійшов висновку, що через не подання декларантом всіх запропонованих документів не має можливості перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі (а.с. 32-39 т. 1).

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 18.10.2021 року №UA100330/2021/000129/2 (картка відмови №UA100330/2021/10170) митний орган також зазначає, що декларантом не надано рахунок проформу та вказує на такі ж недоліки декларування, що зазначені в попередньому рішенні про коригування митної вартості (а.с. 116-120 т. 1).

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 19.10.2021 року №UA100330/2021/000130/2 (картка відмови №UA100330/2021/10171) митний орган вказує на такі ж недоліки декларування, що зазначені в попередніх рішеннях про коригування митної вартості (а.с. 172-176 т. 1).

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 19.10.2021 року №UA100330/2021/000131/2 (картка відмови № UA100330/2021/10174) митний орган вказує на такі ж недоліки декларування, що зазначені в попередніх рішеннях про коригування митної вартості (а.с. 135-137 т. 3).

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 19.10.2021 року №UA100330/2021/000132/2 (картка відмови №UA100330/2021/10175) митний орган вказує на такі ж недоліки декларування, що зазначені в попередніх рішеннях про коригування митної вартості (а.с. 35-38 т. 2).

Матеріали справи також містять рішення про коригування митної вартості товарів від 20.10.2021 року №UA100330/2021/000134/2 (картка відмови №UA100330/2021/10178) (а.с. 69-71 т. 3).

Також митний орган зазначає, що в позові позивач посилається на додаткову угоду №1 від 29.07.2021 року, однак до митного оформлення вказана додаткова угода не подавалася, тому митний орган не мав можливості перевірити дійсність інформації, зазначеної в п. 3 контракту від 05.07.2021 №0507/21, яка на думку позивача є «технічною помилкою». Відповідач вважає, що оскільки вказана додаткова угода не подавалася до митного органу, то як на доказ на неї не можна посилатися.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять Контракт від 05.07.2021 №0507/21 (а.с. 26-30 т. 1).

Також матеріали справи додаткову угоду №1 від 29.07.2021 року, згідно якої викладено абзац 9 пункту 3 Контракту від 05.07.2021 №0507/21 в наступній редакції: «Супроводжуючі документи можуть бути підписані з боку Продавця VEGA TRADE COMPANY LIMITED, LTD (Китай) з використанням факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису (а.с. 31 т. 1).

На думку колегія суддів апеляційної інстанції не надання вказаної угоди митному органу під час митного оформлення, не позбавляє суд права надати оцінку зазначеній угоді та визначити, чи впливає описка, допущена в абзаці 9 пункту 3 Контракту від 05.07.2021 №0507/21 на визначення числового значення складових митної вартості товару.

Аналіз назначених документиків дає підстави для висновку, що допущена в абзаці 9 пункту 3 Контракту від 05.07.2021 №0507/21 описка, не впливає на визначення числового значення складових митної вартості товару.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз положень частини 3 статті 53, частин 1, 2 та 5 статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

При цьому, сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, митниця зобов`язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

В постановах від 15.10.2013 р. у справі № 21-270а13 та від 22.10.2013 р. у справі № 21-342а13 Верховний Суд України за результатами аналізу Митного кодексу України 2002 року зазначає, що підставою для витребовування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби (далі - ЄАС) інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Аналіз норм Митного кодексу України 2012 року дає підстави вважати, що контроль правильності обчислення декларантом митної вартості може здійснюватися, в тому числі, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням ЄАС, яка містить відповідну інформацію.

При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Таким чином, у разі виявлення відповідачем розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, останній вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Оскільки відповідач виявив розбіжності у поданих позивачем документах, а саме: розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості, то вправі був направити відповідні запити до позивача.

Щодо доводів відповідача, що позивачем не надано рахунок-проформу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач під час митного оформлення товару надав до митного оформлення інвойси, у яких вказана вартість товару.

При цьому, рахунок-проформа не є розрахунковим документом та не містить вимог про сплату зазначеної у ньому суми.

Водночас, оскільки продавцем надавались позивачу саме інвойси, а не рахунки-фактури, у яких чітко визначена ціна товару, то відсутні підстави для висновку про неможливість підтвердження митної вартості за ціною договору.

Так, інвойс, засвідчений підписом та скріплений печаткою, що відмінні від тих, які стоять під відповідним зовнішньоекономічним договором, є допустимим засобом доказування митної вартості, допоки орган доходів і зборів не доведе, що такий інвойс отримано з порушенням закону (п.10 Висновків Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України, в редакції від 13.03.2012 року, яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року № 2).

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначений довід відповідача спростовано.

Стосовно доводу відповідача, що у всіх товаросупровідних документах та контракті зазначено, що продавцем товару є VEGA TRADE COMPANY LIMITED, LTD, а у пункті даного контракту зазначено, що супроводжуючі документи можуть бути підписані з боку продавця RUIAN HAIBA SANITARY CO. LTD, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

У контракті міститься описка про те, що супроводжувальні документи можуть бути підписані з боку продавця RUIAN HAIBA SANITARY CO. LTD, однак, вказана описка не впливає на визначення числового значення вартості товару.

Так, наявність саме технічної помилки у документі та зміст помилково відсутньої інформації орган доходів і зборів може встановити за допомогою решти інформації, що міститься у цьому ж документі, або інформації з інших документів, пов`язаних із цим документом. Наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься (п.8 Висновків Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України, в редакції від 13.03.2012 року, яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року №2).

Оскільки вказана описка у контракті не вплинула на визначення митної вартості товару, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про спростування і цього доводу відповідача.

Відносно доводів відповідача, що комерційна пропозиція являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозиції для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, а тому не відображає дійсну вартість товару, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Підприємницька діяльність діє на засадах свободи підприємницької діяльності.

При цьому, органам доходів і зборів заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку з наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).

Зокрема так зазначає пункт 13 Висновків Довідки щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України, в редакції від 13.03.2012 року, яка затверджена постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року №2: з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності органам доходів і зборів заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку з наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).

Отже, за вказаних обставин судом першої інстанції обґрунтовано відхилений і цей довід відповідача.

Відносно доводів відповідача, що не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки CPT витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, завантаженням, розвантаженням товарів до місця призначення; коносамент не містить відмітки про оплату перевезення вантажу, відсутня адреса відправника, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Сторони у інвойсах визначили умови поставки товару на CPT Одеса.

Згідно умов Інкотермс 2010 умови поставки CPT означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці і продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце.

Таким чином, митна вартість товару вже включає у себе вартість транспортування товару.

Крім того, позивачем у декларації митної вартості не визначено окремо витрати на транспортування товару до місця доставки.

У зовнішньоекономічному контракті сторони визначили, що вартість тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (навантаження, вивантаження), страхування включені до ціни товару.

Згідно Митного кодексу України до митної вартості товарів включаються витрати на транспортування товару лише у випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за вказаних обставин даний довід відповідача є не обґрунтованим, а тому відхиляється судом.

Відносно доводів відповідача, що висновок Дніпропетровської ТПП містить джерела з мережі Інтернет без врахування технічних характеристик товару, а в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару, то суд апеляційної інстанції зазначає, що висновок Дніпропетровської ТПП підтверджує інформацію про вартість товарів, які ввіз позивач на територію України при цьому, висновок ТПП не входить до обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товару.

Одночасно слід зазначити, що наявність у базі даних митного органу інформації про більшу вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, не є підставою для не застосування основного методу для визначення митної вартості товарів, оскільки вказана обставина не перерахована у статті 58 МК України в якості підстави, що виключає застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

Оскільки тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів, то саме відповідач має надати належні докази, що підтверджують правильність прийняття рішення про коригування митної вартості.

Водночас на позивача покладається доведення своїх вимог, що заявлені в позові.

При цьому, припущення не є доказами у справі.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, відповідачем не, доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень щодо коригування митної вартості товару.

Доводи відповідача ґрунтуються на припущенням, які не можуть покладатися в основу рішення суду.

Документи, що надані позивачем до митного оформлення товарів та визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом (за ціною договору) знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, як такі, що є об`єктивними, а дані, що зазначені в цих документах, піддаються обчисленню для встановлення числового значення визначення митної вартості товару.

Водночас, висновки Дніпропетровської торгово-промислової палати, які містяться у матеріалах справи, додатково підтверджують інформацію про якісні та вартісні характеристики товарів, які ввезено позивачем.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, натомість, митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, отже рішення про коригування митної вартості товару є протиправними та підлягають скасуванню.

Оскільки причини відмови, викладені в картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є аналогічними причинам, викладеним в рішеннях про коригування митної вартості товарів, то картки відмови також мають протиправний характер та підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини,

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати розгляду справи розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 20.07.2022 та в силу ст. 328 КАС України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 20.07.2022.

В повному обсязі постанова виготовлена 27.07.2022.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова