Справа № 620/3770/21
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3770/21 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області: зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу всі періоди роботи згідно записів у трудовій книжці від 26.07.1984 серії НОМЕР_1 , у тому числі період роботи в Корюківському районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення «Райагропостач», з 12.02.1987 по 23.01.1990, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області включити до страхового стажу ОСОБА_1 всі періоди роботи згідно записів у трудовій книжці від 26.07.1984 серії НОМЕР_1 , у тому числі період роботи в Корюківському районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення «Райагропостач», з 12.02.1987 по 23.01.1990, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має статус потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 21.05.1993 Чернігівською обласною державною адміністрацією.

Після виповнення 55 років, звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Чернігівській області про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як потерпілому від наслідків аварії Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Відповідач листом від 30.03.2021 відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 позивач не прожив і не відпрацював 3 роки.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що за наявними документами позивач має більше 23 років страхового стажу, тому має право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону №796-ХІІ зі зменшенням пенсійного віку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 11 Закону №796-XII встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону №796-XII підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 65 Закону № 796-XII посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Так, відповідно до п.п. 2, 6 Порядку №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Водночас, ст. 55 Закону №796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

За змістом вказаної статті, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем було надано відповідачу разом із відповідною заявою про призначення пенсії довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву про призначення пенсії; паспорт; трудову книжку від 26.07.1984 серії НОМЕР_3 ; довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; довідку про зміну назви організації; документи про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС чи потерпілого; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з наданих позивачем документів, позивач 12.02.1987 був прийнятий трактористом 3 класу в Корюківське районне підприємство матеріально-технічного забезпечення «Райагропостач» (наказ від 12.02.1987 №5-к), а 23.01.1990 звільнений з роботи (наказ від 23.01.1990 №3-к).

Відповідно до архівної довідки «Трудового архіву» Корюківської міської ради Чернігівської області від 16.02.2021 №107/07-02, позивач з 01.01.1990 по 01.01.1993, працював в Корюківському ПМК-306 м. Корюківка Корюківського району Чернігівської області, про що свідчать відомості про заробітну плату помісячно та підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що за наявними документами позивач має більше 23 років страхового стажу.

Таким чином станом на 01.01.1993 позивач відпрацював в зоні посиленого радіологічного контролю більше трьох років (з 1987 по 1993), позивачу надано статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи і за правилами статті 55 Закону №796-XII він має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах уже висловлював Верховний Суд, зокрема у справах №357/1917/17 (постанова від 13.09.2021), №287/42/17-а (постанова від 12.04.2019), №572/1921/17 (постанова від 30.09.2020), №283/2537/16-а (постанова від 31.01.2019), №287/25/17-а (постанова від 23.01.2019) і колегія суддів не вбачає підстав відступати від таких висновків.

Крім того, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що з поданих позивачем документів підтверджується період його роботи з 12.02.1987 по 23.01.1990 в Корюківському районному підприємстві матеріально-технічного забезпечення «Райагропостач».

Водночас, відповідачем вказане не спростовано, а зі змісту апеляційної скарги вбачається, що вказаний період роботи позивача зараховано до страхового стажу, що підтверджується розрахунком стажу, якого відповідачем не надано до апеляційної скарги.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції була надана належна оцінка усім доводам відповідача, в свою чергу апеляційна скарга не містить нових доводів які б спростовували висновки суду першої інстанції висловлені в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують, колегія суддів вважає, що вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

Судді: Н.М. Єгорова

Є.В. Чаку