Справа № 147/515/22
Суддя: Мудрак А. М.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/515/22
Провадження № 2-а/147/4/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.,

з участю секретаря Чудак Г.І.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Гриняка Володимира Володимировича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії БАВ №445914 від 15.06.2022. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою серії БАВ №455914 від 15.06.2022 винесеною поліцейським СРПП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, старшим лейтенантом поліції Гриняком В.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 340 грн. з порушенням чинного законодавства. Оскаржувану постанову винесено на підставі ч.1 ст. 122 КУпАП, за змістом якої він 15.06.2022р. о 10 год. 30хв. в смт Тростянець по вул. Мічуріна, керуючи автомобілем CHERI TIGGO державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче 10м від в`їзду та виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9и Правил дорожнього руху.

Вважає, що постанова винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, за відсутності доказів вчинення правопорушення за таких обставин. 15.06.2022р. близько 10 год. 30 хв. рухаючись автомобілем CHERI TІGGО, нимбуло прийнято рішення з припинення руху, шляхом здійснення зупинки на узбіччідороги по вул. Мічуріна в смт Тростянець. З автомобіля не виходив, знаходився на місціводія, звідкіля в межах видимості не спостерігав жодних візуальних елементів, іншихсукупних факторів чи дорожніх умов, які б вказували на заборону зупинки в місці де вінзупинився.Приблизно за 1-2 хв. до нього звернувся сержант поліції - Горбань В.О. , який витребував посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Працівник поліції зобов`язав пройти до поліцейського автомобіля, для оформлення відповідних матеріалів стосовно порушення Правил дорожнього руху. В усній формі було доведено, що порушив Правила дорожнього руху, тому стосовно нього буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Стверджує, що працівниками поліції порушено вимоги ст. ст. 268, 283 КУпАП.

У змісті постанови серії БАВ №455914 від 15.06.2022 відсутні будь-яківідомості про технічні засоби якими здійснено фото або відеозапис, крім того взагаліне зазначено, що порушення правил зупинки зафіксовано у режимі фотозйомки чивідеозапису, також не має посилання на адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якомуособа могла б ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу вмомент вчинення адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, вважає що рішення про притягненнядо адміністративної відповідальності за скороченим провадженням булонезаконним.

Також ним було заявлено клопотання про документальну фіксацію порушення, складання протоколу, ознайомлення з матеріалами справи, однак працівниками поліції проігноровано дане клопотання. Керуючись ст. 268 КУпАП, враховуючи відсутність протоколу про адміністративнеправопорушення, за його наполяганням по наданню письмових пояснень, поясненнявідібрав співробітник поліції Горбань В.О. 15.06.2022 о 10 год. 47 хв., про що ізазначено в письмових поясненнях. Постанову серія БАВ №455914 від 15.06.2022співробітник поліції Гриняк В.В. виніс о 10 год. 38 хв., тобто без урахування йогописьмових пояснень, які відібрав його колега Горбань В.О. у цей же день о 10 год. 47 хв.

У змісті постанови серія БАВ №455914 від 15.06.2022 не наведено жоднихдоказів, на яких грунтується висновок співробітника поліції Гриняка В.В. про вчиненняпорушення п.15.9и Правил дорожнього руху, а саме зупинки автомобіля CHERI TIGGO державнийномерний знак НОМЕР_1 ближче 10м від в`їзду та виїзду з прилеглої території. Співробітниками поліції для з`ясування відстані від зупинки автомобіля CHERI TIGGO державний номерний знак НОМЕР_1 до ймовірного місця виїзду з прилеглої території не використовувались жодні технічні засоби призначені для вимірювання відстані. Співробітники поліції не вчиняли жодних дій для з`ясування, чи ймовірний виїзд з прилеглої території є дійсно виїздом з прилеглої території, а не є елементом який призначений для інших цілей. Співробітники поліції не досліджували чи дійсно територія не має наскрізного проїзду. Вважає, що належних та допустимих доказів вчинення ним порушення Правил дорожнього рухузазначених в постанові серія БАВ №455914 від 15.06.2022 не існує, тому здійсненузупинку в місці, де він зупинився, вважає як такою, що відповідає вимогам Правил дорожнього рухутак як знаходячись на місці водія, в межах видимості не спостерігав жоднихвізуальних елементів, інших сукупних факторів чи дорожніх умов, які б вказували назаборону зупинки в місці де він зупинився.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову серія БАВ №445914 від 15.06.2022, складену поліцейським СРПП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Гриняком Володимиром Володимировичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу на суму 340 грн., а адміністративну справу закрити. Також просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного Управління Національної поліції України у Вінницькій області судові витрати з оплати судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп.

Ухвалою судді від 27 червня 2022 року прийнято до свого провадження адміністративний позов та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження.

07 липня 2022 року відповідачем -2 ГУНП у Вінницькій області подано до суду відзив на позов, в якому зазначили, що вважають поданий позов безпідставним та необгрунтованим з наступних причин. Дійсно 15.06.2022 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем CHERI TIGGO по вул. Мічуріна в смт Тростянець здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду та в`їзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9и Правил дорожнього руху. Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього рухуучасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Вважають, що оскаржувана постанова серії БАВ № 455914 від 15.06.2022 пронакладення адміністративного стягнення по справі про адміністративнеправопорушення винесена інспектором СРПП ВП №2 Гайсинського РУПГУНП у Вінницькій області щодо того, що позивач керуючи автомобілем«CHERI TIGGO» порушив п.15.9и Правил дорожнього руху здійснив зупинку ближче 10м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду та вчинивадміністративне правопорушення передбачене ч.1ст.122 КУпАП. Отже, дії поліцейського по факту встановлення адміністративногоправопорушення ОСОБА_1 є правомірним та законними. Зазначають, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАПта Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Тому просили у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити в повному обсязі.

19 липня 2022 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що поданий відзив відповідача не аргументований та такий, що жодним чином не спростовує його доводи по суті позовних вимог. В позовній заяві він не приводив доводів, які б стосувались перевищення службових повноважень співробітником поліції Гриняком В.В. на складання оскаржуваної постанови. Вважає, що виходячи зі змісту поданої позовної заяви, вбачається чіткийпосил та відповідна аргументація, що він не погоджувався та оспорював інкриміноване порушення Правил дорожнього руху, тому виходячи з приписів ст. 247 КУпАП провадження в справі проадміністративне правопорушення стосовно нього не могло бути розпочато, а розпочатепідлягало закриттю з підстав відсутності в його діях складу адміністративногоправопорушення. Стверджує, що Інструкція №1395 є підзаконним актом прийнятим на виконання КУпАП, відповідно не повинна йому суперечити. Статтею 258 КУпАП визначено, у яких випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається, де серед іншого зазначено, що протокол не складається у разі порушень правил зупинки, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Притягнення особи до адміністративної відповідальності відбувається у скороченому провадженні. Відповідачем у відзиву жодним чином не спростовано його твердження, що під час розгляду справи у скороченому провадженні, співробітник поліції Гриняк В.В. не продемонстрував фото чи відео матеріалів порушень правил зупинки зафіксованих у режимі фотозйомки чи відеозапису, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП щодо забезпечення його права на ознайомлення з матеріалами справи, як наслідок позивач вимагав складання адміністративного протоколу, що зроблено не було. Відповідач у відзиві посилається, що під час складання постанови поліцейським було зроблено фотофіксацію правопорушення, фотодоказ було долучено до матеріалів, однак це не зазначено в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказує, що відповідач зазначає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення. Однак упостанові серія БАВ №455914 від 15.06.2022 відсутнє посилання на складений протокол про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення працівниками органу Національної поліції складено не було, хоча він наполягав на його складанні вносячи відповідне клопотання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлений позов, за обставин викладених в ньому, просить його задовольнити.

Відповідач-1 інспектор СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ст.лейтенант поліції Гриняк В. в судове засідання не з`явився, 01.08.2022 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки перебуватиме у м.Вінниця у зв`язку з службовою необхідністю.

Представник відповідача - 2 ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялись про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило. 02.08.2022 на адресу суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника, при винесенні рішення просять врахувати відзив, поданий відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлені наступні обставини.

15 червня 2022 року о 10 год. 38 хв. поліцейським СРПП ВП №2 Гайсинського РУП ст.лейтенантом поліції Гриняком В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №455914, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 15.06.2022 о 10.30 в смт Тростянець на вул. Мічуріна водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CHERI TIGGO реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 10м від в`їзду та виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9и Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Також позивачем в якості доказів надано копію пояснення ОСОБА_1 від 15.06.2022 надані та записані о 10 год. 47 хв., зі змісту яких вбачається, що «На вимогу ОСОБА_1 адміністративний протокол складений не був, з порушеннями ПДР, зазначеними усно не згоден, справу розглянуто на місці, хоча заявляв клопотання про можливість перенесення розгляду справи та можливістю користуватись юридичною допомогою» (а.с.5).

Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, чинної в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Оспорюючи законність постанови БАВ №455914 від 15.06.2022 позивач посилається на те, що відповідач не дотримався процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі регламентується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року

Відповідно до п. 5 розділу V Інструкції Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме, п.15.9и Правил Дорожнього руху.

Пунктом 15.9и Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, про порушення якого вказано поліцейським у оскаржуваній постанові, встановлено, що зупинка забороняється ближче 10м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що прилегла територія це територія, яка прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

На підтвердження своїх заперечень відповідачем надано суду CD диск з відеофайлом скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.21).

Відповідно до ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію.

Із постанови серія БАВ №455914 від 15.06.2022 вбачається, що відеофіксація правопорушення не здійснювалася, графа 7 «До постанови додаються» не містить даних про проведення відеофіксації. Крім того, відсутні будь-які відомості, які б вказували, що порушення правил зупинки зафіксовано у режимі фотозйомки чи відеозапису, також не має посилання на адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа могла б ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, крім того не зазначено даних про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є імперативним обов`язком співробітника поліції (ч.3 ст. 283 КУпАП).

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, також в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 428/2769/17.

Крім того відповідачем-2 у відзиві на позов зазначено, що під час складання поліцейським постанови було зроблено фотофіксацію правопорушення, фотодоказ було долучено до матеріалів справи. Однак жодного доказу поліцейським до матеріалів справи, що було б відображено у постанові, не долучено та не зазначено.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення відповідачем не надано, посилання на них у постанові відсутнє.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач стверджує, що не погоджувався з пред`явленими до нього вимогами про порушення правил дорожнього руху та з винесенням оскаржуваної постанови, мав намір скористатись юридичною допомогою, що виклав в своїх поясненнях (а.с.5), однак поліцейським не враховано його пояснення, оскільки постанова винесена раніше, ніж відібрані пояснення у порушника ОСОБА_1 , що є грубим порушенням з боку працівників поліції при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, візуальні спостереження працівників органу Національної поліції,жодним чином не можуть бути доказом вчинення порушення п.15.9 Правил дорожнього руху, девиходячи з природи порушення, належним доказом його вчинення може бути лишезамір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення (позиціяВерховного Суду в рішеннях у справі №216/5226/16а (2-а/216/33/17) від 18.07.2019 тасправі №760/3696/16-а від 08.02.2018).

Однак всупереч зазначеним вимогам, замірів працівники поліції не проводили.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року № 536/583/17 та від 14 березня 2018 року № 760/2846/17.

Згідно з ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі № 816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку відповідачем, в порушення вимог 72 КАС України, не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що у свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі обґрунтовані, постанова серії БАВ №455914 від 15.06.2022 підлягає скасуванню, а справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закриттю за відсутністю події та складу правопорушення.

Позивачем в позовній заяві завлено вимогу про стягнення на його користь понесених судових витрат.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, зокрема вони підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Згідно з ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією ID №5043-0240-6891-3302 від 22.06.2022 (а.с.6).

Отже на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 280 КУпАП, ст. 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Гриняка Володимира Володимировича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №455914 від 15 червня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - поліцейський СРПП ВП № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Гриняк Володимир Володимирович, адреса: вул. Соборна, 102, смт Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область;

відповідач - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Театральна,10, .

Повний текст рішення складено 04 серпня 2022 року.

Суддя А.М. Мудрак