Справа № 200/13352/21
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року Справа№200/13352/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради про скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Великоновосілківської селищної ради в якій просить:

- визнати протиправною відмову Великоновосілківської селищної ради щодо присвоєння ОСОБА_1 шостого рангу державного службовця з 05.04.2021;

- скасувати розпорядження голови Великоновосілківської селищної ради від 05.04.2021 №87-рк в частині присвоєння ОСОБА_1 13 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад;

- зобов`язати Великоновосілківську селищну раду встановити позивачу шостий ранг державного службовця з 05.04.2021 з встановленням та виплатою з вказаної дати відповідної надбавки за ранг;

- внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , змінивши запис про присвоєння 13 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад на шостий раніше присвоєний ранг в межах третьої категорії посад.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 05.04.2021 розпорядженням Великоновосілківської селищної ради від 05.04.2021 №87-к позивачку призначено на посаду головного спеціаліста відділу економічного розвитку та інвестиційної діяльності, як таку, що успішно пройшла конкур. Вказаним розпорядженням позивачці присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад. Внесено відповідний запис до трудової книжки. Зазначене розпорядження позивачка вважає протиправним та таким, що порушує її права та законні інтереси.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначає, що при переході особи з посади державного службовця на посаду в орган місцевого самоврядування Національне агентство України з питань державної служби видало лист від 07.03.2018 №1815/10-18 де вказано, що чинним законодавством не передбачено при переході особи з посади державного службовця на посаду в орган місцевого самоврядування присвоєння їй рангу посадової особи місцевого самоврядування на рівні присвоєного їй рангу державного службовця і що ранги посадовим особам місцевого самоврядування присвоюються в межах відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.11.2021.

02.11.2021 розгляд справи відкладено на 30.11.2021.

30.11.2021 розгляд справи відкладено на 13.12.2021.

Ухвалою суду від 13.12.2021 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 05.01.2022.

Представник позивача та відповідач до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21.04.2022 № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Враховуючи викладене, станом на час постановлення цієї ухвали в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 №9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26.02.2022 прийнято наказ №14/І-г Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

У відповідності до вимог частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд здійснює розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 ./а.с.5-6/

Відповідно до трудової книжки позивачки серії НОМЕР_2 :

- 04.05.2018 позивач була призначена на посаду заступника начальника управління - начальника відділу інвестиційного розвитку Великоновосілківської РДА, як така, що визнана переможцем в конкурсі на заміщення вакантної посади, за переведенням. Присвоєно шостий ранг державного службовця в межах посад державної служби категорії «Б» (запис 35);

- 01.08.2018 призначено за переведенням на вакантну посаду заступника начальника управління - начальника відділу економічного розвитку управління ЕРСМР та АПК. Враховано раніше присвоєний шостий ранг в межах категорії «Б» посад державних службовців (запис 36);

- 29.01.2020 звільнена із займаної посади у зв`язку з переведенням на роботу до Великоновосілківської райдержадміністрації згідно п.2 ст.41 Закону України «Про державну службу» та на підставі п.5 ст.36 КЗпП України (запис 37);

- 30.01.2020 призначено на вакантну посаду головного спеціаліста відділу інфраструктури, енергетики та захисту довкілля райдержадміністрації, за переведенням з управління економіки, розвитку сільської місцевості, впровадження реформ та агропромислового комплексу Великоновосілкійської райдержадміністрації. Врахувати, що їй раніше було присвоєно шостий ранг державного службовця в межах окладу державної служби категорії «Б» (запис 38);

- 01.04.2020 призначено на вакантну посаду начальника відділу інфраструктури, енергетики та захисту довкілля райдержадміністрації, як таку, що визнана переможцем у конкурсі, в порядку просування по службі на посаду в межах того ж органу. Врахувати те, що їй раніше було присвоєно шостий ранг державного службовця в межах окладу державної служби категорії «Б» (запис 39);

- 12.03.2021 звільнено з посади начальника відділу інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Великоновосілкійської райдержадміністрації у зв`язку з реорганізацією Великоновосілківської районної державної адміністрації та скороченням чисельності працівників відповідно до п.1 ч.1 статті 87 Закону України «Про державну службу» (запис 40).

Відповідно до вкладишу до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 :

- 06.04.2021 призначена на посаду головного спеціаліста відділу економічного розвитку та інвестиційної діяльності Великоновосілкійської селищної ради, як така, що успішно пройшла за конкурсом (запис 41);

- 06.04.2021 присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад. Прийнята присяга посадових осіб місцевого самоврядування (запис 43).

Розпорядженням Великоновосілківської селищної ради від 05.04.2021 №87-к призначено ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста відділу економічного розвитку та інвестиційної діяльності з 06.04.2021. Присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії./а.с.19/

14.07.2021 позивачка звернулася до Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у Донецькій та Луганській областях з заявою про надання роз`яснень./а.с.20/

Листом Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у Донецькій та Луганській областях від 20.07.2021 №02-35/250 зазначено, що на думку Управління, з огляду на норми діючого законодавства та інформації наведеної у зверненні, ОСОБА_1 , як особі, яка призначається на посаду в орган місцевого самоврядування та має шостий ранг державного службовця присвоєний відповідно до вимог Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» мають присвоїти 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування. /а.с.21-22/

31.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до Великоновосілківської селищної ради з заявою про перегляд правильності встановлення рангу та присвоїти 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування./а.с.23-24/

Листом Великоновосілківської селищної ради від 09.09.2021 №01-25-1859 повідомлено позивачку, що положення ст. 39 Закону України «Про державну службу» суперечать положенням ст.15 Закону України «Про державну службу в органах місцевого самоврядування України», що в свою чергу не надає права на присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування, рівнозначного раніше присвоєному їй рангу державного службовця. Чинним законодавством не передбачено при переході особи з посади державного службовця на посаду в орган місцевого самоврядування, присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування, на рівні присвоєного їй рангу державного службовця.

Вказаний лист позивачка розцінює, як відмову у відновлені відповідачем її порушеного права у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Ключове питання, на яке має надати відповідь Суд в межах розгляду та вирішення цієї справи, це який ранг посадової особи місцевого самоврядування мав бути присвоєний позивачці при її переведенні з органів державної служби на посаду в органах місцевого самоврядування, за умови, що на момент її переведення вона мала 6 ранг державного службовця.

Основним доводом відповідача є те, що положення статті 39 Закону України «Про державну службу» суперечать нормі статті 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», що унеможливлює застосування положень Закону України «Про державну службу» до позивачки.

До того ж, відповідач наполягає, що чинним законодавством не передбачено при переході особи з посади державного службовця на посаду в органах місцевого самоврядування присвоєння їй рангу посадової особи місцевого самоврядування на рівні присвоєного їй рангу державного службовця.

Відровідач вбачає неправильним застосування до спірних правовідносин положень статей 38, 39 Закону №889-VIII та Порядку №306, адже на його переконання слід застосовувати норму статті 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Так, на момент виникнення спірних правовідносин чинними були як окремі норми Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, так і Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (набув чинності з 1 травня 2016 року).

До набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII встановлювались такі ранги державних службовців:

службовцям, які займають посади, віднесені до першої категорії, може бути присвоєно 3, 2 і 1 ранг;

службовцям, які займають посади, віднесені до другої категорії, може бути присвоєно 5, 4 і 3 ранг;

службовцям, які займають посади, віднесені до третьої категорії, може бути присвоєно 7, 6 і 5 ранг;

службовцям, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг;

службовцям, які займають посади, віднесені до п`ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг;

службовцям, які займають посади, віднесені до шостої категорії, може бути присвоєно 13, 12 і 11 ранг;

службовцям, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг.

Варто звернути увагу, що Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року №2493-ІІІ класифікація рангів посадових осіб органів місцевого самоврядування була ідентичною наведеній класифікації рангів державних службовців, а саме: передбачала 7 категорій і 13 рангів з аналогічним співвідношенням рангу і категорії.

Така ідентичність підкреслена Прикінцевими та перехідними положенням Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Так, пунктами 3 і 4 визначено, що з набранням чинності цим Законом посадовим особам органів місцевого самоврядування присвоюються ранги на рівні тих, які вони мали відповідно до Закону України «Про державну службу». У разі переходу посадової особи органу місцевого самоврядування на державну службу рівнозначної чи нижчої категорії посад їй присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до цього Закону.

Проте, з набранням чинності (з 1 травня 2016 року) Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII ранги державних службовців зазнали змін.

Так, частиною третьою статті 39 Закону №889-VIII визначено, що присвоюються такі ранги державним службовцям:

державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "А", - 1, 2, 3 ранг;

державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "Б", - 3, 4, 5, 6 ранг;

державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "В", - 6, 7, 8, 9 ранг.

Тобто, Законом було встановлено 9 рангів державної служби і 3 категорії з відповідним співвідношенням.

Очевидною убачається нерелевантність рангів державних службовців з рангами посадових осіб органів місцевого самоврядування після набрання чинності Законом №889-VIII.

Проте, згідно із пунктом третім Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року №2493-ІІІ визначено, що з набранням чинності цим Законом посадовим особам органів місцевого самоврядування присвоюються ранги на рівні тих, які вони мали відповідно до Закону України «Про державну службу». Ця норма не була скасованою (і не є скасованою наразі) на момент виникнення спірних правовідносин.

Суд вважає, що з прийняттям Закону №889-VIII передбачене пунктом 3 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону №2493-ІІІ право посадової особи органів місцевого самоврядування на збереження рангу на рівні того, який вона мала відповідно до Закону України «Про державну службу» не може бути скасоване або звужене.

Суд враховує, що довід відповідача про те, що 6 ранг державного службовця (категорія «Б») був присвоєний позивачці по «новому» Закону України «Про державну службу».

Проте, ґрунтувати лише на цьому правову позицію щодо відмови у задоволенні вимог позивачки вбачається недоречним. В контексті спірного питання варто звернути особливу увагу на абзац другий частини другої статті 39 Закону №889-VIII.

Так, законодавець цією нормою передбачив, що співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. У такому разі особі присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів.

Ця норма регулює правовідносини «від зворотного», тобто у разі переведення на державну службу, а не з неї. Проте, ця норма підкреслює очевидну волю законодавця прирівняти ранги державного службовця із, зокрема, рангами посадових осіб органів місцевого самоврядування у разі їхнього переведення.

Оскільки частиною другою статті 39 Закону №889-VIII та пунктом 3 Порядку №306, передбачено право посадової особи органу місцевого самоврядування при призначенні її на посаду державного службовця на присвоєння їй такого рангу державного службовця, який вона мала відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», не зважаючи на те, що за цією посадою державного службовця може бути присвоєно нижчий ранг, дискримінаційним є присвоєння особі при її прийнятті на посаду в органі місцевого самоврядування нижчого рангу ніж вона мала відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 23.06.22 у справі № Начало формы

380/1721/20.Конец формы

До того ж, Європейський суд з прав людини у справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine), заяви №23759/03 та №37943/06, рішення від 14 жовтня 2010 року та «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine), заява №39766/05, рішення від 7 липня 2011 року ЄСПЛ дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі «якості» закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

У пунктах 52, 56 цього рішення ЄСПЛ зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак, суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Одним із основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який, серед іншого, передбачає, що закони мають бути чіткими і зрозумілими, закони не повинні бути суперечливими, а у випадку недостатньої чіткості чи суперечливості норм права вони мають тлумачитися на користь невладного суб`єкта (справа «Новік проти України», №48068/06).

До того ж, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, недосконалість у законодавчому регулюванні спірних правовідносин не повинна впливати на можливість реалізації позивачкою своїх трудових прав, зокрема, на присвоєння їй 6 рангу посадової особи місцевого самоврядування, тобто рангу, який вона отримала як державний службовець в період проходження державної служби.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн. відповідно до квитанції від 04.10.2021.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 908 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Великоновосілківської селищної ради (, вул.Пушкіна,32, смт.Велика Новосілка, Донецька область, 85500) про скасування розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Великоновосілківської селищної ради щодо присвоєння ОСОБА_1 шостого рангу державного службовця з 05.04.2021.

Скасувати розпорядження голови Великоновосілківської селищної ради від 05.04.2021 №87-рк в частині присвоєння ОСОБА_1 13 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад.

Зобов`язати Великоновосілківську селищну раду (, вул.Пушкіна,32, смт.Велика Новосілка, Донецька область, 85500) встановити позивачу шостий ранг державного службовця з 05.04.2021 з встановленням та виплатою з вказаної дати відповідної надбавки за ранг.

Зобов`язати Великоновосілківську селищну раду (, вул.Пушкіна,32, смт.Велика Новосілка, Донецька область, 85500) внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , змінивши запис про присвоєння 13 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах сьомої категорії посад на шостий ранг в межах третьої категорії посад.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківської селищної ради (, вул.Пушкіна,32, смт.Велика Новосілка, Донецька область, 85500) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Повний текст судового рішення складено і підписано 04.08.2022.

Суддя І.Г. Аляб`єв