Справа № 580/3471/19
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 липня 2022 року Справа № 580/3471/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко Алли,

за участю:

секретаря судового засідання Могили Ірини,

представника позивача Мельника А. (за ордером),

представника заявника (відповідача у справі) Гусак І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у адміністративній справі за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» до Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11.07.2022 Головне управління ДПС у Черкаській області звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі №580/3471/19 за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства Водоканал до Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить визнати виконавчий лист у справі №580/3471/19 щодо зобов`язання ГУ ДПС у Черкаській області вчинити певні дії таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування заяви зазначило, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 зобов`язано Головне управління ДПС у Черкаській області виконати вимоги Податкового кодексу України щодо розгляду скарги Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» від 11.01.2019 №21 на податкову вимогу від 22.12.2018 №2924-53 та заяв від 10.05.2019 №215 та від 16.08.2019 №231 про списання податкового боргу.

Заявником на виконання рішення суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 були розглянуті: заява позивача №215 від 10.05.2019 та надана відповідь листом №18351/6/23-00-13-0618 від 16.09.2021; заява позивача №321 від 16.08.2019 та надана відповідь листом №18349/6/23-00-13-0618 від 16.09.2021; скарга №21 від 21.01.2019 та надана відповідь листом №18352/6/23-00-13-0618 від 16.09.2021. Таким чином, Головним управління ДПС у Черкаській області 16.09.2021 було виконано рішення суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 у добровільному порядку. З вказаних підстав заявник вважає виконавчий лист, виданий Черкаським окружним адміністративним судом на виконання рішення від 03.08.2021 у справі №580/3471/19, таким, що не підлягає виконанню.

Позивач 27.07.2022 надав заперечення на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначив, що заявник на виконання рішення суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 листом №18352/6/23-0013-0618 від 16.09.2021 повідомив, що скарга №21 від 21.01.2019 на податкову вимогу від 22.12.2018 №2924-53 повинна була бути поданою до ДФС України, а не до Головного управління ДФС у Черкаській області, тому вказана скарга була залишена без розгляду. Проте, відповідно до п. 56.7 ст. 56 Податкового кодексу України в такому разі заявник зобов`язаний був повернути позивачу скаргу, а не залишати її без розгляду.

Щодо розгляду заяв позивача №215 від 10.05.2019 та №321 від 16.08.2019 зазначив, що за результатами їх розгляду Головне управління ДПС у Черкаській області зазначив, що за наслідками розгляду заяви платника податків про списання безнадійного податкового боргу контролюючим органом має бути прийняте відповідне рішення. Проте, заявник за результатами розгляду вказаних заяв такого рішення не прийняв.

Розглянувши заяву Головного управління ДПС у Черкаській області, суд зазначає наступне.

Щодо права Головного управління ДПС у Черкаській області звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 5, 6 вказаного Порядку, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Отже положення Кодексу адміністративного судочинства України, на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір.

Такі правила Кодексу адміністративного судочинства України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Установлено, що Державна фіскальна служби України продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної податкової служби» від 21 серпня 2019 року № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до Наказу Державної податкової служби України «Про початок діяльності Державної податкової служби України» від 28 серпня 2019 року №36 розпочато виконання ДПС України функцій і повноважень ДФС України, що припиняється.

У подальшому відповідно до постанови КМУ від 30.09.2020 №893 Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби прийнято рішення ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, зокрема, Головне управління ДПС у Черкаській області () та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідовуються, відповідно до п. 1 постанови переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію Головного управління ДПС у Черкаській області () припинено 15.07.2021.

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 №529 утворено, як відокремлені підрозділи ДПС України, територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого включено Головне управління ДПС у Черкаській області (). Отже, функції державного органу, що є первинним відповідачем у справі, передані Головному управлінню ДПС у Черкаській області ().

Отже Головне управління ДПС у Черкаській області (), утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Черкаській області, що ліквідовується (),

Суд звертає увагу, що боржником у виконавчому листі Черкаського окружного адміністративного суду №580/3471/19 від 26.11.2021 зазначено Головне управління ДПС у Черкаській області (), отже має право на звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Щодо наявності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Черкаській області щодо розгляду скарги Ватутінського комунального виробничого підприємства Водоканал від 11.01.2019 №21 на податкову вимогу від 22.12.2018 №2924-53;

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Черкаській області щодо залишення без відповіді заяв Ватутінського комунального виробничого підприємства Водоканал від 10.05.2019 №215 та від 16.08.2019 №321 про списання податкового боргу;

- зобов`язано Головне управління ДПС у Черкаській області виконати вимоги Податкового кодексу України щодо розгляду скарги Ватутінського комунального виробничого підприємства Водоканал від 11.01.2019 №21 на податкову вимогу від 22.12.2018 №2924-53 та заяв від 10.05.2019 №215 та від 16.08.2019 №321 про списання податкового боргу.

На виконання рішення суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 Черкаським окружним адміністративним судом 26.11.2021 був виданий виконавчий лист.

Головне управління ДПС у Черкаській області на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 на скаргу Ватутінського комунального виробничого підприємства Водоканал №21 від 21.01.2019 направило останньому лист №18352/6/23/23-00-13-0618 від 16.09.2021, в якому зазначило, що вказана скарга залишена без розгляду з тих підстав, що подана не до Державної фіскальної служби України, а до Головного управління ДФС у Черкаській області.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 на заяви Ватутінського комунального виробничого підприємства Водоканал №215 від 10.05.2019 та №321 від 16.08.2019 Головне управління ДПС у Черкаській області направило останньому листи №18351/6/23-00-13-0618 від 16.09.2021 та №18349/6/23-00-13-0618 від 16.09.2021, в яких зазначило, що підстави для списання заборгованості з податку на додану вартість відсутні, оскільки станом на 10.05.2019 та на 13.09.2019 за позивачем не обліковувалась заборгованість з податку на додану вартість, з дня виникнення якої пройшло 1095 календарних днів.

Надаючи правові оцінку відповіді на скаргу №21 від 21.01.2019 на податкову вимогу від 22.12.2018 №2924-53 суд зазначає таке.

Відповідно до п.56.1 ст. 56 Податкового кодексу України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктами 56.2., 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 (чинного станом на час подання скарги від 11.01.2019 №21), визначено, що Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику є Державна фіскальна служба України.

Оскільки податкова вимога від 22.12.2018 №2924-53 була прийнята Головним управлінням ДФС у Черкаській області, скарга на неї відповідно до п. 56.3. ст. 56 Податкового кодексу України має бути подана саме до Державної фіскальної служби України. Проте скарга №21 від 11.01.2019 була подана позивачем до Головного управління ДФС у Черкаській області.

Відповідно до п.56.7. ст.56 ПК України у разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення.

Таким чином, згідно вказаних приписів, невідповідність скарги вимогам п.п.56.3 і 56.6 ст.56 Податкового кодексу України тягне за собою повернення скарги із зазначенням причин повернення.

Проте, Головне управління ДПС у Черкаській області листом №18352/6/23/23-00-13-0618 від 16.09.2021 скаргу позивача №21 від 21.01.2019 залишило без розгляду, а не повернуло її.

Отже, Головне управління ДПС у Черкаській області не виконало рішення суду від 03.08.2021 в цій частині. Відтак, підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа №580/3471/19 від 26.11.2021 в цій частині відсутні.

Щодо розгляду заявником (боржником) заяв позивача від 10.05.2019 №215 та від 16.08.2019 №321 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.101.1. ст.101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Відповідно до п.101.2. ст.101 Податкового кодексу України під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Згідно пункту п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 (далі Порядок №577).

Відповідно до підп.3 п.2.1 Порядку №577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу.

На підставі абз.5 п.3.2. Порядку №577 днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

Згідно п.п. 4.1. Порядку №577 у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Відповідно до п.п. 4.2. Порядку №577 за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

З аналізу вказаних норм вбачається, що за результатами розгляду заяви про списання безнадійного податкового боргу у разі наявності останнього контролюючий орган зобов`язаний прийняти розпорядчий акт у формі рішення про списання безнадійного податкового боргу, передбаченого додатком №1 до Порядку №577.

Водночас у разі відсутності безнадійного податкового боргу розпорядчий акт у формі рішення контролюючим органом не приймається.

Судом встановлено, що заявник на виконання рішення суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 на заяви позивача №215 від 10.05.2019 та №321 від 16.08.2019 надав останньому відповіді, викладені у листах №18351/6/23-00-13-0618 від 16.09.2021 та №18349/6/23-00-13-0618 від 16.09.2021, в яких зазначив про відсутність безнадійного податкового боргу з податку на додану вартість у зв`язку з тим, що станом на 10.05.2019 та на 13.09.2019 за позивачем не обліковувалась заборгованість з податку на додану вартість, з дня виникнення якої пройшло 1095 календарних днів.

Отже, заявник (боржник) виконав рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №580/3471/19 частково.

Згідно частини 1 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно частини 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Керуючись статтями 243, 248, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Черкаській області від 11.07.2022 року про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа у справі №580/3471/19 задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду №580/3471/19 від 26.11.2021 року в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. черкаси, 18002, ) виконати вимоги Податкового кодексу України щодо розгляду заяв Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» (вул. Європейська, 1, м. Ватутіне, Звенигородський район, Черкаська області, 20250, ) від 10.05.2019 №215 та від 16.08.2019 №321 про списання податкового боргу.

В решті заяви відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 29.07.2022.

Головуючий Алла РУДЕНКО