Справа № 280/7522/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2022 року м. Дніпросправа № 280/7522/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Малиш Н.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької митниці

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року (головуючий суддя Прасов О.О.) по адміністративній справі № 280/7522/21, розглянутої у письмовому провадженні,

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світок Трейд» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Світок Трейд» (далі ТОВ «Світок Трейд») 20.08.2021 року звернувся до суду із позовом до відповідача Дніпровської митниці Держмитслужби , в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення митниці про коригування митної вартості товарів №UА110230/2021/000061/1 від 10.03.2021 року .

Позовні вимоги обґрунтовано неправомірністю висновків митного органу щодо не підтвердження заявленої ним митної вартості за ціною договору ввезеного на митну територію України товару.

У відзиві на позов відповідач зазначив про правомірність складеного 10.03.2021 року рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до пп.«а» п.2 ч.1 ст.57, 59 МК України, а тому вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2021 року позов задоволено, на користь ТОВ «Світок Трейд» стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань митниці судові витрати у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Запорізькою митницею до суду апеляційної інстанції подано клопотання про заміну відповідача по справі № 280/7522/21 з Дніпропетровської митниці Держмитслужби на неї, як правонаступника, та апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №895 від 30.09.2020 року Дніпропетровська митниця Держмитслужби реорганізована, та утворено Запорізьку митницю як відокремлений підрозділ Держмитслужби, яка зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань код ЄДРПОУ .12.2020 року.

Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає можливим здійснити заміну відповідача по справі № 280/7522/21 з Дніпропетровської митниці Держмитслужби на правонаступника Запорізьку митницю як відокремлений підрозділ Держмитслужби.

В апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального права, та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

18.03.2022 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від представника митниці про зупинення розгляду справи до припинення чи скасування воєнного стану або стану війни, яке не підлягає задоволенню, оскільки ст.236 КАС України не передбачені зазначені підстави для зупинення розгляду справи, Третім апеляційним адміністративним судом здійснюється розгляд справ, участь представника позивача в судовому засіданні може бути здійснена в режимі відеоконференції у відповідності до приписів ст.195 КАС України, що не потребує особистої явки в судове засідання в м.Дніпро за місцем знаходження суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги не обґрунтованими з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.12.2016 року між ТОВ «Світок Трейд» (покупцем) та іноземною Фірмою «Europapier East Europe Gmbh» (Австрія) (продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №ЕР 30-12-2016. Виробник: ЗАТ "Інтернейшнл Пейпер". Країна виробиицтва RU».

За умовами п. 1,5 Контракту Продавець продає, а Покупець купує товар у кількості та за ціною, обумовленими в інвойсах окремо на кожну із партій, загальна сума контракту складається із сум поставок, зазначених в інвойсах на кожну окрему поставку, ціна на товар встановлюється в Евро, платежі здійснюються банківськими переводами на рахунки,зазначені в контракті або інвойсі на кожну поставку товарів.

Відповідно до комерційного інвойсу № від 18.02.2021;який знаходиться в матеріалах справи, встановлено, що у березні 2021 року за цим Контрактом на адресу позивача, на умовах поставки DAP Інкотермс UA Запоріжжя надійшов товар - Папір офісний для друку,різного асортименту, на суму 44 194,80 євро.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивач подав до митниці митну декларацію (МД) №UA110230/2021/004488 від 09.03.2021 року, митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору у відповідності до ст.57, 58 МК України.

Для підтвердження відомостей, заявлених про митну вартість товару, позивачем надані документи, що заявлені у митні декларації, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів ЕР 30-12-2016 від 30.12.2016; додатки до договору №1,2,3,4 від 25.01.2018, 31.01.2019, 15.01.2020, 30.12.2016 відповідно; договір про надання послуг митного брокера №01/06-17БР від 01.06.2017; специфікацію №SV562995 від 17.02.2021; інвойс №|21|PSV04211 від 18.02.2021; інвойс №|21|PNS01254 від 18.02.2021; комерційний інвойс № від 18.02.2021; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №034/2020 від 29.12.2020; Прайс лист б/н від 29.12.2020; копію митної декларації країни відправлення №10228010/180221/0064586 від 18.02.2021; Видаткові накладні - №СВТ-000003 від 06.01.2021, №СВТ-000005 від 11.01.2021, №СВТ-004030 від 30.11.2020, №СВТ-004036 від 30.11.2020, №СВТ-004079 від 03.12.2020, №СВТ-004425 від 29.12.2020, №СВТ-004435 від 30.12.2020, №СВТ-004351 від 23.12.2020, №СВТ-004405 від 28.12.2020; технічні характеристики паперу HP Premium; технічні характеристики паперу HP Office; технічні характеристики паперу HP Svetocopy; сертифікат якості паперу HP Home & Office; сертифікат якості паперу IP Basic; Звіт про партії товарів б/н від 10.03.2020; Звіт про партії товарів б/н від 27.07.2020; Прибуткові накладні - №СВТ-000003 від 10.03.2020, №СВТ-000010 від 27.07.2020; інформацію про позитивні результати державних видів контролю №6686390 від 09.03.2021.

Під час проведення митного контролю відповідач встановив наявність розбіжностей у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, позивачем не надані платіжні документи ,та запропонував надані пояснення та додаткові документи.

Декларантом митниці надані пояснення , та зазначено про подання інших додаткових документів, а саме: платіжне доручення системи SWIFT від 30.11.2020 за №201130CRDE0058; прибуткова накладна від 10.03.2020 за №СВТ-000003; прибуткова накладна від 27.07.2020 за №СВТ-000010; звіт про партії товарів від 10.03.2020; звіт про партії товарів від 27.07.2020; копію листа дистриб`ютора від 22.01.2021 за №001/2021; договір від 20.12.2019 за №; видаткова накладна від 30.12.2020 за №СВТ-0004435; видаткова накладна від 29.12.2020 за №СВТ-0004425; видаткова накладна від 03.12.2020 за №СВТ-0004079; видаткова накладна від 28.12.2020 за №СВТ-0004405; видаткова накладна від 11.01.2021 за №СВТ-000005; видаткова накладна від 06.01.2021 за №СВТ-000003; видаткова накладна від 23.12.2021 за №СВТ-004351; видаткова накладна від 30.11.2020 за №СВТ-004030; видаткова накладна від 30.11.2020 за №СВТ-004036..

Митним органом 10.03.2021 року прийняті картка відмови в прийнятті митної декларації та рішення №UA110230/2021/000061/1 про коригування митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів відповідно до пп.«а» п.2 ч.1 ст.57, 59 МК України, в яких повідомив, що з наданих документів неможливо впевнитися в достовірності заявленої позивачем митної вартості товару за ціною договору.

Оформлення товару здійснено позивачем з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів №UА110230/2021/000061/1 від 10.03.2021 року, випущено відповідачем у вільний обіг за МД №UA110230/2021/004600 від 10.03.2021 року під гарантію відповідно до розділу X Митного кодексу України (а.с.81-83).

Не погодившись з вищезазначеним рішенням , позивач звернувся до суду з вимогою визнати рішення протиправним та скасувати.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.49, 51 - 54,57 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються; другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості; г) резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу, при цьому метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Доводи відповідача про порушення позивачем строків оплати товару, та що у митного органу наявні обґрунтовані сумніви щодо того, що декларантом заявлена митна вартість у повному обсязі, спростовані наступним.

Згідно матеріалів справи за умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів ЕР 30-12-2016 від 30.12.2016, вартість кожної партії, порядок та строки оплати встановлюються в інвойсах.

У комерційному інвойсі № від 18.02.2021, який складено в день відправлення партії товару, зазначена загальна вартість поставки товарів в розмірі 44 194,80 євро, строки оплати - 35 днів з дати інвойсу, тим самим кінцевим строком оплати за цю партію товарів є 25.03.2021, станом на дату оскаржуваного рішення 10.03.2021 строк оплати товару не сплив, внаслідок чого на момент подачі митної декларації відсутні документи оплати.

Надані позивачем для митного оформлення товару документи не містять розбіжностей і в них вказана вартість партії товарів 44 194,80 євро, яка підлягала оплаті згідно умов контракту.

Доводи відповідача про те, що у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, спростовуються поясненням позивача про те, що з 01.01.2021 постачальник зменшив ціни на свою продукцію з огляду на підвищення конкуренції на ринку України, відповідні прайс-листи виробника та дистриб`ютора позивач надавав до митниці разом з першою митною декларацією.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до п.5 ст.242 КАС України при розгляді справи враховує правові висновки Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі № 815/2731/18, та зазначає, що посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару, торговельна марка товару, при наявності всіх документів, які визначають митну вартість такого товару, не впливає на визначення митної вартості товару, що декларується та не є підставою для не прийняття документів для підтвердження митної вартості товарів за ціною договору.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що Верховним Судом при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості, неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року по справі №1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Здійснивши аналіз доказів у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не підтвердив належними доказами наявність розбіжностей у поданих позивачем документах на розмитнення товару за ціною договору.

Матеріали справи свідчать, що надані позивачем для митного оформлення товару документи містять достовірні та об`єктивні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару за ціною договору, а тому відсутні підстави ставити під сумнів достовірність заявленої декларантом митної вартості спірної партії товару за ціною договору.

Викладене свідчить про наявність підстав для визнання протиправними та скасування винесеного митним органом оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UА110230/2021/000061/1 від 10.03.2021 року, та правомірність рішення суду про задоволення позовних вимог .

В силу ст.139 КАС України суд першої інстанції вірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

Оскільки судом першої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, правильно застосовані норми матеріального права, підстави для скасування судового рішення та відмови в задоволенні позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2021 року по адміністративній справі № 280/7522/21- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш