Справа № 500/6915/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 500/6915/21 пров. № А/857/8922/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Хобор Р.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу приватного агропромислового підприємства "Дзвін" на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року (рішення ухвалене у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Мандзія О.П., повне судове рішення складено 13.04.2022) у справі за позовом приватного агропромислового підприємства "Дзвін" до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною скасування постанови Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №285814 від 14.09.2021.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 14.09.2021 Придністровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки була винесена постанова №285814 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на суму 8500,00 грн. Винесення даної постанови відповідач мотивує тим, що 03.08.2021 на а/д Н-25 137 км було зафіксовано перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів автомобілем марки MAN н/з НОМЕР_1 , напівпричіп BODEX н/з НОМЕР_2 без відповідного дозволу - навантаження на строєну вісь 23,65 т, що на 7,5% перевищує норму - 22 т. Проте акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067561 від 03.08.2021 не відповідає формі акта, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422, оскільки в графі 5 "Суб`єкт, що перевіряється" не зазначено ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ. Крім того в даному акті графа 9 "Відстані між осями, метри" не заповнена, а всі інші матеріали справи не містять жодних належних доказів, які могли б підтвердити сам факт здійснення її замірів та технічний засіб, яким вони були проведені. Оскаржувана постанова №2285814 від 14.09.2021 року не містить посилання на те, яку саме статтю законодавства про автомобільний транспорт було порушено позивачем, лише зазначено, що підставою застосування адміністративно-господарського штрафу є порушення положень абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", яка передбачає лише санкції за порушення перевізниками норм законодавства про автомобільний транспорт. На момент виникнення спірних правовідносин вказана норма не містила "або подільного вантажу", і штраф застосовувався виключно до випадків перевищення габаритно-вагових норм без відповідного дозволу. Однак відсутність дозволу на рух великовагового транспортного засобу та порушення правил перевезення вантажів є різними питаннями і різними порушеннями законодавства про автомобільний транспорт. При цьому перевізник не мав можливості отримати дозвіл на рух транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оскільки на перевезення таких вантажів дозвіл взагалі не видається. Автомобілем позивача здійснювалось перевезення сипучого та подільного вантажу - навантаження на вісі транспортного засобу під час його руху є не сталим та може змінюватись. Проведене під час здійснення габаритно-вагового контролю 03.08.2021 зважування шляхом поосьвого заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу. Процедура габаритно-вагового контролю була здійснена поверхнево та несправним обладнанням, яке не вказане в матеріалах габаритно-вагового контролю, а тому висновок відповідача щодо перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів є безпідставним та таким, що не підтверджується жодними належними та допустимими доказами. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило приватне агропромислове підприємство "Дзвін". Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що інспектором Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Рівненська область) в рамках проведення заходів державного контролю, шляхом проведення рейдової перевірки, 03.08.2021 на а/д Н-25 137 км, перевірено транспортний засіб марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), з напівпричепом марки BODEX KIS 3WS, реєстраційний номер НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), що належить та використовується в своїй діяльності автомобільним перевізником ПАП "Дзвін" при наданні послуг з перевезення вантажу, на підставі товарно-транспортної накладної №Р36080 від 02.08.2021, по маршруту: с. Гранітне, Сарненський район, Рівненська область с. Білобожниця, Тернопільська область.

Рейдова перевірка здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку №009218 від 30.07.2021, графіка проведення рейдових перевірок Поліського міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки в період з 02.08.2021 по 08.08.2021 та графіка роботи пересувного пункту габаритно- вагового контролю на серпень 2021.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки BODEX KIS 3WS, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі талону (роздруківки) зважування №4860 від 03.08.2021 зафіксовано перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем, а саме навантаження строєну вісь 23,65 т при нормативно визначених 22 т та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень.

За результатами проведення габаритно-вагового контролю-інспекторами Поліського міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки (Рівненська область) складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0072061 від 03.08.2021 та акт №0067561 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 03.08.2021 на підставі яких проведено Розрахунок №67561 від 03.08.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 141,20 євро.

За результатами проведення рейдової перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №286993 від 03.08.2021, в якому вказано, що автомобілем марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричепом марки BODEX KIS 3WS. реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснювалось перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень - навантаження на строєну вісь 23,65 т, що на 7,5% перевищує нормативно визначені 22 т, чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху України та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, тобто без документів передбачених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, відповідальність за яке передбачено абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Про розгляд справи про порушення ПАП "Дзвін" було інформовано листом-повідомленням № 69551/24.2/24-21 від 26.08.2021.

Заступником начальника Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, на якому був присутнім належним чином повідомлений представник позивача, було винесено постанову №285814 від 14.09.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ПАП "Дзвін" у сумі 8500,00 грн. за порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п.4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно п.15 Порядку №1567 одними із питань, що перевіряється при проведенні рейдової перевірки є: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Частиною 4 ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п.3, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки).

Пунктом 16 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Під час проведення рейдової перевірки можливе: здійснення габаритно-вагового контролю.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 (далі Порядок №879).

Згідно з пп.4 п.2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п.3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (пп.5-1 п.2 Порядку №879).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п.6 Порядку №879).

Відповідно до п.12 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку №879).

Згідно п.32 Порядку №879 перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг.

Пунктом 31-1 Порядку №879 передбачено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Пунктом 21 Порядку №1567 врегульовано, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п.26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з п.27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачені види відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, які застосовуються до автомобільних перевізників.

Згідно абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Предметом судового розгляду є постанова №285814 від 14.09.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача у сумі 8500,00 грн. за порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачене абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Рейдовою перевіркою зафіксовано перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень транспортного засобу позивача, а саме навантаження на строєну вісь -23 65 т, що на 7,5% перевищує нормативно визначені 22 т, без документів передбачених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів.

Відтак, п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, встановлена габаритно-вагова норма щодо граничного навантаження на осі, перевищення цього показника за відсутності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів, є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до ст.60 Закону "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 випливає, що транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися. При цьому визначення вантажу, як подільного, передбачає організацію перевезення такого вантажу з дотриманням встановлених законом вимог щодо допустимого навантаження на вісі.

Здійснюючи перевезення сипучого вантажу, перевізником повинно враховуватись, що під час руху по дорозі можливе пересипання вантажу та зміна ваги по осям, попри це перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження.

Відповідно до п.8.14, 8.15 Глави 8 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.2014 (далі - Правила №363), завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно п.12.1, 12.5 Глави 12 Правил № 363 при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Пунктами 8.20, 8.21 Глави 8 Правил №363 визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.

Водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого (подільного) вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно п.23, 24 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб: після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Якщо під час фіксації транспортного засобу з перевищенням вагових параметрів перевізник або його уповноважена особа мають право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Тобто, це право перевізника, а не обов`язок працівників Укртрансбезпеки. Саме перевізник має бути зацікавлений у дотриманні всіх норм перевезення вантажу.

Оскільки, транспортним засобом позивача здійснювалось перевезення вантажу, що за своїми властивостями є сипучим, то вищезазначені положення законодавства про автомобільний транспорт підлягають врахування позивачем при перевезенні такого вантажу.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 у справі №814/1460/14, на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, зауважив, що чинним законодавством забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами (п.22.5 Правил дорожнього руху), тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може лише бути застосована відповідальність у виді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Навіть у разі перевезення подільного вантажу, перевізник повинен дотримуватись вимог щодо граничних вагових параметрів транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами та нести відповідальність за недотримання таких вимог.

Безпідставними є також твердження позивача про те, що маса сипучого вантажу не є сталою у різних точках автомобіля під час заїзду па вагу, що може свідчити про помилковість результатів зважування. В талоні (роздруківці) зважування №4860 від 03.08.2021, зафіксовано швидкість транспортного засобу позивача, з якою він проїхав через вагові платформи зважувального обладнання, а саме - не більше 2 км/год. Така швидкість руху не може призвести до зміщення вантажу під час процедури зважування.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 24.07.2019 у справі 803/1540/16.

Зважування зазначеного транспортного засобу на пересувному пункті габаритно-вагового контролю здійснювалося за допомогою приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі 030T-AS2-PWIA, заводський номер 19-451, ESIT, країна виробник Туреччина.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №11 40 М 082049 21 від 16.06.2021 (чинне до 15.06.2022). Остання повірка ваг була здійснена 16.06.2021. Повірка підтверджується підписом і відтиском повірочного тавра державного повірителя по експлуатації ваг, тому станом на 03.08.2021 (дата проведення зважування транспортного засобу позивача) метрологічна характеристика вимірювальної техніки відповідала вимогам нормативно-технічної документації, а саме вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 "Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Частина 1. Загальні технічні вимоги та методи випробовування.".

Вказане зважувальне обладнання пройшло також оцінку відповідності Технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 №94. Метрологічна характеристика вимірювальної техніки відповідає вимогам нормативно-технічної документації, а саме вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 "Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Частина 1. Загальні технічні вимоги та методи випробовування (OIML R 134-1:2006, IDT)", про що свідчать декларація відповідності зважувального обладнання 030Т- AS2-PWIA, заводський номер 19-451, та сертифікату відповідності UA.TR.001 35 192-21 від 14.06.2021 на зважувальне обладнання 030T-AS2-PWIA, заводський номер 19-451.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача, здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідний сертифікат та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, у зв`язку із чим є придатними до застосування.

Факт перевищення транспортним засобом позивача вагових обмежень також підтверджується чеком (роздруківкою) зважування №4860 від 03.08.2021, який формується і видається технічними засобами габаритно-вагового контролю автоматично, що унеможливлює втручання особи в результати зважування. Водночас у такому зазначено і відомості про вагове обладнання, а саме: №19-451, що в свою чергу ідентифікує зважувальне обладнання за допомогою якого проводилась перевірка і на яке надано відповідні документи.

Нормативно-правові акти, якими затверджена форма документів, складених посадовими особами відповідача за наслідками перевірки позивача, не містять вимог щодо зазначення у вказаних документах будь-яких характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання.

За змістом ст.4 і 29 Закону України "Про автомобільний транспорт", ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, суд вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

Наведене узгоджується з нормативним регулюванням, а саме скасування постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 671 п.19 Порядку № 879, в якій було вказано про те, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку. Отже, законодавець виключив норму про необхідність застосування будь-якої затвердженої методики визначення у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 22.12.2021 у справі №420/3371/21.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що графа 5 "Суб`єкт, що перевіряється" та графа 9 "Відстані між осями, метри" акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0067561 від 03.08.2021 не заповнені, то такі не можуть слугувати достатньою підставою для виникнення у суду сумнівів у правомірності здійснення габаритно-вагового контролю та винесення оскаржуваної постанови.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного агропромислового підприємства "Дзвін" залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у справі №500/6915/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. Б. Хобор