Справа № 460/4766/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
28 липня 2022 року м. Рівне №460/4766/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.В. Друзенко розглянувши у письмовому провадженні заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в справі за позовом
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправними дій вчиненних суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду,
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №460/4766/20 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 в періодах з 22.05.2008 по 22.07.2011 та з 01.01.2014 по 02.08.2014 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, не в тих розмірах, які передбачені статтями 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 17.07.2018 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, передбаченої статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991.Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за періоди з 22.05.2008 по 22.07.2011 та з 01.01.2014 по 02.08.2014 , включно, з урахуванням раніше виплачених сум, доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за періоди з 22.05.2008 по 22.07.2011 та з 01.01.2014 по 02.08.2014 включно, з урахуванням раніше виплачених сум, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі визначеному статтею 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991, що дорівнює 25 процентам мінімальної пенсії за віком (який встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 починаючи з 17.07.2018 доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991, у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набрало законної сили 06 травня 2021 року.

17 листопада 2021 року по справі видано чотири виконавчі листи.

12 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказана заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснило перерахунок пенсії заявника та нарахувало доплату в розмірі двох прожиткових мінімумів (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік), тоді як у рішенні суду зазначено що нарахування слід проводити у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Розглянувши відповідно до вимог частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

В силу положень частини четвертої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

А за правилами частини першої статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В свою чергу, виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016.

Стаття 1 вказаного Закону визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень, що передбачає сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок виконання рішень немайнового (зобов`язального) характеру визначений розділом VIII Закону №1404-VIII.

В свою чергу, положеннями статті 18 Закону №1404-VIII, передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року у справі №805/1458/17-а сформовано правову позицію відповідно до якої, повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Вказаний висновок суду підтримано Верховним Судом у постанові від 27 червня 2019 року у справі №807/220/18.

Аналогічний підхід застосовано в ухвалах Верховного Суду від 05 липня 2021 року у справі № 260/636/19, від 18 грудня 2020 року у справі № 200/5793/20-а та від 13 вересня 2021 року у справі №9901/235/20.

У зв`язку із вказаним, суд наголошує, що позивачем не надано жодних доказів тому, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення у справі №460/4766/20, а відтак, звернення ОСОБА_1 із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

За наведеного зазначена заява до задоволення не підлягає.

Окремо суд зауважує на тому, що заявницею при поданні заяви було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., хоча статтею 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011, не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Разом з тим, за правилами статті 7 вказаного Закону, сплачена сума судового збору повертається лише за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №460/4766/20, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 28 липня 2022 року

Суддя Н.В. Друзенко