Справа № 460/12280/21
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2022 року м. Рівне №460/12280/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Рівненській області (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 826527 грн 54 коп.

12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Рівненській області від 16.12.2020: №8, №8, №8, №8, №8, №8, №8, №8, рішення від 16.12.2020 №8.

Заяви по суті справи.

Позовна заява про стягнення податкового боргу обґрунтована тим, що за платником податків обліковується податковий борг у загальному розмірі 826527 грн 54 коп, який виник внаслідок несплати платником податків сум податкових/грошових зобов`язань у строки, установлені нормами Податкового кодексу України, на підставі податкових повідомлень-рішень. Тому така сума підлягає стягненню у судовому порядку. Просив задовольнити позов повністю.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що на підставі акта перевірки контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 16.12.2020: №8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 513132,70 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 410506,19 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 102626,50 грн; №8, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 680,00 грн; №8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 42761,10 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 34208,85 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 8552,20 грн; №8, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 4080,00 грн; №8, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 88547,00 грн; №8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 119368,00 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 95494,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 23874,00 грн; №08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 4599,71 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 3679,71 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 919,94 грн; №8, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн. Платник податків зазначає, що вказані рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки порушення норм податкового законодавства не допускав, а висновки контролюючого органу згідно акта перевірки є необґрунтованими та передчасними. Просив задовольнити зустрічний позов повністю.

Ухвалою суду від 13.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 12.10.2021.

Ухвалою суду від 12.10.2021 зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 25.11.2021 зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у справі №460/12280/21; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №460/12280/21; призначене підготовче засідання на 13.12.2021.

Ухвалою суду від 13.12.2021 підготовче засідання відкладене на 27.01.2022 за клопотанням ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.01.2022 підготовче засідання відкладене на 24.02.2022.

Ухвалою суду від 24.02.2022 підготовче засідання відкладене на 22.03.2022.

Ухвалою суду від 22.03.2022 підготовче засідання відкладене на 03.05.2022.

Ухвалою суду від 03.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23.06.2022.

Ухвалою суду від 23.06.2022 судове засідання відкладене на 21.07.2022 за клопотанням первісного позивача.

Ухвалою суду від 21.07.2022 постановлено провадити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

На підставі пп.75.1.2, п. 75.1 статті 75, пп. 78.1.7 п.78.1, п.78.2 статті 78, пункту 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010№2755-VI із змінами і доповненнями (далі ПК України), п.2 ст.13 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI), наказу №1287 від 02.09.2020 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності», наказу ГУ ДПС у Рівненській області від 30.09.2020 №1579 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 02.09.2020 №1287 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності», наказу №1756 від 21.10.2020 «Про продовження терміну проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності», головним державним ревізором-інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Рівненській області Панчук Наталією Олександівною, головним державним ревізором-інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Рівненській області Щавінською Оленою Євгенівною, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог іншого законодавства за період з 16.04.2018 по 14.10.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 16.04.2018 по 14.10.2020.

За результатами перевірки складений Акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог іншого законодавства за період з 16.04.2018р. по 14.10.2020р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 16.04.2018р. по 14.10.2020р.» від 29.10.2020 №2236/17-00-07-08 (далі Акт перевірки) (а.с. 53 том 1).

На підставі Акта перевірки контролюючим органом сформовані податкові повідомлення-рішення від 16.12.2020:

№8 (далі ППР №8), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 513132,70 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 410506,19 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 102626,50 грн (а.с. 14 том 1);

№8 (далі ППР №8), яким застосовані штрафні санкції у розмірі 680,00 грн (а.с. 15 том 1);

№8 (далі ППР №8), яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 42761,10 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 34208,85 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 8552,20 грн (а.с. 16 том 1);

№8 (далі ППР №8), яким застосовані штрафні санкції у розмірі 4080,00 грн (а.с. 17 том 1);

№8 (далі ППР №8), яким застосовані штрафні санкції у розмірі 88547,00 грн (а.с. 18 том 1);

№8 (далі ППР №8), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 119368,00 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 95494,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 23874,00 грн (а.с. 19 том 1);

№08 (далі ППР №08), яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 4599,71 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 3679,71 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 919,94 грн (а.с. 20 том 1);

№8 (далі ППР №8), яким застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн (а.с. 21 том 1).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних ППР №8, №8, №8, №8, №8, №8, №08 та №8, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Суд звертає увагу на те, що предметом спору у межах заявленого зустрічного позову є визнання протиправними та скасування саме ППР №8, №8, №8, №8, №8, №8, №08. Рішення про застосування штрафних санкцій від 16.12.2020 №8 не входить до предмета розгляду, оскільки не стосується первісного позову про стягнення податкового боргу.

Щодо порядку призначення та проведення перевірки.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області при здійсненні аналізу встановлено, що відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік (реєстраційний номер від 11.02.2019, задекларований обсяг доходу становить 1498796,78 грн, а відповідно до вантажно-митних декларацій експортовано протягом 2018 року товарів загальною фактурною вартістю 1524531,79 грн.

З огляду на вищенаведене, ОСОБА_1 надіслано лист №1002/ФОП/17-00-33-03-04 від 01.10.2019 з вимогою надання документального підтвердження доходів, отриманих від здійснення підприємницької діяльності за період з 16.04.2018 по 31.12.2018, що були предметом перевірки. Вищезазначений лист отримано 21.10.2019 (а.с. 36 том 3).

Надаючи відповідь на лист контролюючого органу ОСОБА_1 листом №11 від 08.11.2019 не надано підтверджуючих документів (а.с. 35 том 3).

У відповідності до пп. 20.1.1 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючим органом у формі, передбаченій наказом Міністерства фінансів України №644 від 18.07.2017 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за №967/30835 від 07.08.2017, ОСОБА_1 надіслано повідомлення про запрошення платника податків, зборів, платежів або його представників до контролюючого органу №5690/ФОП/17-00-51-05 від 22.05.2020 про запрошення на 11:00 год. 05.06.2020 в каб. №10 з питань заниження у податковій звітності за 2018 рік, сум доходів платника єдиного податку другої групи; перевищення протягом 2018 року загального обсягу доходу, встановленого для платників єдиного податку другої групи; неподання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться господарська діяльність, за формою 20-ОПП (а.с. 33 том 3).

Вищезазначене повідомлення про запрошення отримано ОСОБА_1 28.05.2020 року, однак платник податків до контролюючого органу не з`явився (а.с. 34 том 3).

ОСОБА_1 розпочато процедуру припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до пункту 75.1 статті ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Пунктом 79.1 статті 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до пункту 42.1. статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

На виконання вимог до п. 79.2 ст. 79 ПК України контролюючим органом завчасно 02.09.2020 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за податковою адресою, наказ №1287 від 02.09.2020 та повідомлення від 02.09.2020 №422/17-00-33-04 (а.с. 40-44 том 3).

Відповідно до змісту наказу №1287 від 02.09.2020 та повідомлення від 02.09.2020 №422/17-00-33-04 перевірка розпочинається з 30.09.2020, тривалістю 5 робочих днів.

Наказом Головного управління ДПС у Рівненській області №1579 від 30.09.2020 внесено зміни до наказу №1287 від 02.09.2020, зокрема, з огляду на зміни в організаційній структурі контролюючого органу та призначення на інші посади уповноважених представників Головного управління ДПС у Рівненській області, п. 1, 2, 3 наказу №1287 від 02.09.2020 року викладено в новій редакції, а саме:

«1. Провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків i зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог іншого законодавства за період з 16.04.20l8 року по 14.10.2020 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 16.04.2018 року по 14.10.2020 року, тривалістю 5 робочих днів з 15.10.2020 року.

2. Доручити проведення перевірки головному державному ревізору-інспектору відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Рівненській області ОСОБА_2 .

3. Зобов`язати головного державного ревізора-інспектора відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Рівненській області Панчук Наталію Олександрівну, відповідно до вимог п. 78.4 ст. 78, п.79.2 ст.79 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, вручити платнику податків до початку перевірки копії необхідних документів для їп проведення» (а.с. 45 том 3).

З огляду на наведене, наказом №1579 від 30.09.2020 початок перевірки призначено 15.10.2020, при цьому вищенаведений наказ отримано особисто ОСОБА_1 12.10.2020 року (а.с. 46 том 3), а отже платник податків завчасно належним чином повідомлений про початок перевірки.

Наказом Головного управління ДПС у Рівненській області №1756 від 21.10.2020 продовжено терміни проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на 2 дні та долучено до проведення перевірки головного державного ревізора-інспектора відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Рівненській області Щавінську Олену Євгеніївну у зв`язку із великим обсягом операцій, проведених фізичною особою платником податків ОСОБА_1 (а.с. 47 том 3).

Вищезазначений наказ надіслано у порядку, визначеному п. 42.4 цієї ст. 42 ПК України (а.с. 49 том 3).

Отже, про проведення вищезазначеної перевірки ОСОБА_1 повідомлено належним чином, платнику податків було достеменно відомо про факт її проведення, а тривалість перевірки відповідає вимогам ст. 78, 82 ПК України.

По суті оскаржуваних ППР суд зазначає, що Актом перевірки встановлені порушення платником податків:

- ч. 1 пп. 293.4 ст. 293 ПК України, а саме: заниження суми єдиного податку за 2018 рік на 3 679,77 грн;

- пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.5 ст. 177 ПК України, а саме: податкова декларація про майновий стан і доходи за 2019 рік до контролюючого органу по граничному строку подання 09.02.2020 не подана;

- пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 177.11 ст. 177 ПК України, а саме: податкова декларація про майновий стан і доходи за 2020 рік (ліквідаційна) до контролюючого органу по граничному строку подання 28.02.2020 не подана;

- абз. 6 п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, п.177.10 ст.177 ПНУкраїни, а саме: Книгу обліку доходів і витрат для перевірки не надано;

- пп. 298.2.3. п. 298.2 ст. 298, п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, а саме: заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на 410506,19 грн, у тому числі за 2019 рік на 324561,30 грн (1803118,35*18%), за 2020 рік 85944,89 грн (477 471,59 *18%);

- п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з врахуванням норм ч. 1 пп. 298.2.3 п.298.2 ст. 298 ПК України, а саме: заниження суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на 168780,92 грн, в тому числі за 2019 рік на 154234,08 грн, за 2020 рік на 14 546,84 грн;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.4 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, пп. 194.1.1. п. 194.1 ст. 194, п. 195.1 ст. 195 ПК України з врахуванням норм пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54, ч. 1 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, а саме: заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 95494,00 грн за січень 2020 року, заниження операцій з вивезення товарів за межі митної території України на 1803118 грн, в тому числі: за березень 2019 року на 263684,00 грн, за квітень 2019 року 325080,00 грн, за травень 2019 року 138167,00 грн, липень 2019 року 456085,00 грн, вересень 2019 року 444623,00 грн, жовтень 2019 року 175479,00 грн.;

- п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме: не складені та відповідно не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні, на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, а саме: по граничному строку реєстрації 31.03.2019 з обсягом операцій з постачання товарів на суму 130717,81 грн, по граничному строку 15.04.2019 , - 132966,6 грн, 30.04.2019 137906,36 грн, 15.05.2019 187173,48 грн, 31.05.2019 138167,1 грн, 15.08.2019 183317,31 грн, 15.08.2019 136001,57 грн, 15.08.2019 136765,98 грн, 30.09.2019 132427,05 грн, 15.10.2019 169844,76 грн, 15.10.2019 142351,22 грн, 15.11.2019 175479,11 грн. Крім того, 28.01.2020 року не зареєстрована податкова накладна на операції з постачання товарів що оподатковуються за основною ставкою ПДВ загальний обсяг постачання згідно якої становить 477471,59 грн (ПДВ 95 494 грн);

- пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 ПК України а саме: неподання податкових декларації з ПДВ за лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року;

- пп. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, а саме: заниження суми військового збору на 34208,85 грн, в тому числі за 2019 року на 27046,78 грн (1 803 118,35*1,5%), за 2020 року на 7162,07 грн (477 471,59*1,5%);

- п. 44.1, п. 44.3 ст. 44 ПК України, а саме: не забезпечено зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Щодо ППР №08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 4599,71 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 3679,71 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 919,94 грн, судом установлено таке.

Відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2018 рік (реєстраційний номер № від 11.02.2019) задекларований обсяг доходу становить 1498796,78 грн, а відповідно до вантажно-митних декларацій експортовано протягом 2018 року товарів загальною фактурною вартістю 1524 531,79 грн.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області на підставі пп. 16.1.5, пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пп. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено письмовий запит про надання інформації та її документального підтвердження від 01.10.2019 №1002/ФОП/17-00-33-03-04.

Платником надано відповідь (вх. №С/10091/ФОП/17-00 від 15.11.2019), однак не надано підтверджуючих документів щодо причин не відображення отриманих доходів за 2018 рік в поданій податковій декларації за 2018 рік.

Як зазначалось вище, 22.05.2020 ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено повідомлення про запрошення платника податків, зборів, платежів або його представників до контролюючого органу №5690/ФОП/17-00-51-05 від 22.05.2020 з питань заниження у податковій звітності за 2018 рік сум доходів платника єдиного податку другої групи. Проте ОСОБА_1 в зазначений час не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки.

Контролюючі органи на підставі пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України у порядку, визначеному законодавством, мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 ПК України.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (п. 85.2 ст. 85 ПК України).

ФОП ОСОБА_1 повідомлено про місце і час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи державної податкової служби (докази додаються). У вказаних повідомленнях зазначено, зокрема, відповідно до пункту 85.2 статті 85 Розділу ІІ ПК України слід, починаючи із зазначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Однак, на вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області ФОП ОСОБА_1 станом на 23.10.2020 не надано пояснення та жодних документів, що є предметом перевірки (інформацію про наявні об`єкти оподаткування, інформацію щодо залишків ТМЦ, про наявну/відсутню дебіторсько-кредиторську заборгованість, контракти, договори та доповнення до них, специфікації, сертифікати походження, ВМД, ЦМР, акти виконаних робіт, наданих послуг, банківські виписки, накладні, видаткові накладні, книги обліку доходів, тощо).

Перевірка проведена на підставі даних декларацій платника єдиного податку за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, Декларацій про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.10.2018, 01.01.2019, на 01.04.2019, податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 року, звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, інформації наявної в АСМО «Інспектор», ІС «Податковий Блок», відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

На підставі інформації наявної в Головному управлінні ДПС у Рівненській області проведеною перевіркою встановлено, що в період 2018-2019 роки ФОП ОСОБА_1 здійснював експорт ТМЦ (Заготовки для пiддонiв (сосна)) для нерезидентів «GEDWOOD LTD» (Via Milano. 30. Breskia. Italia.25126, Італія), «GEDWOOD LTD» (Zollterminal Swiesko II/ Oder. Autobahn E30. D-15202 Frankfurt.Germany, Німеччина), «Sacchi Pallets S.r.l.» (Via Pontina (S. R. 148) Km 49,440-04011-Aprilia (LT)-Italy/C.P. n 4, Італія), «Vivagas GmbH» (Torgauer Strabe 237-23304347 Leipzig, Sparkasse LeipzigSparkasse Leipz, Німеччина), Essebi S.r.l. Societa Unipersonale (36030 Monte di Malo (Vicenza)-Via Sile 18/bis, Iталія), «S.r.l» (Via Mola DAtri, 15, 03100 Frosinone P.Iva n. 2, Італія).

Згідно даних ВМД фактурна вартість експортованих товарів становить 3327650,14 грн (111212,32 Євро), в тому числі: експортованих в 2018 році 1524531,79 грн (48757,64 Євро), в 2019 році 1803118,35 грн.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно пп. 291.4.2 п. 291.4 ст. 291 ПК України суб`єктами господарювання, які застосовують другу групу спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності є фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

- не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

- обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до пп. 1 п. 292.1 ст. 292 ПК України для фізичної особи-підприємця доходом є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п.292.3 ст. 292 ПК України. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Дохід, виражений в іноземній валюті, перераховується у гривнях за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату отримання такого доходу (п. 292.5 ст. 292 ПК України). Валютні кошти, перераховуються у гривні за офіційним курсом НБУ на дату надходження їх на валютний рахунок фізичної особи- підприємця.

У відповідності до пп. 293.4.1 п. 293.4 ст. 293 ПК України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу.

Підпунктом 293.8.2 пункту 293.8 статті 293 ПК України передбачено, що платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування.

Такі платники до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків.

Заява подається не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу.

Згідно пп. 296.5.1 п. 296.5 ст. 296 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп, або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

При цьому у податковій декларації окремо відображаються обсяг доходу, оподаткований за ставками, визначеними для платників єдиного податку першої та другої груп, обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків, обсяг доходу, оподаткований за новою ставкою єдиного податку, обраною згідно з умовами, визначеними цієї главою, авансові внески, встановлені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Подання податкової декларації у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, звільняє таких платників від обов`язку подання податкової декларації у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду.

Згідно з пп. 298.2.3.1 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, а саме: у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Згідно декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 , поданих до Головного управління ДПС у Рівненській області, Вараське управління, Вараська ДПІ (м. Вараш), обсяг доходу за звітний (податковий) період відповідно до статті 292 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України (згідно з підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) становить за:

2018 рік 1498796,78 грн (№ від 11.02.2019);

2019 рік 1470707,94 грн. (№ від 23.01.2020);

2020 рік (ліквідаційна) 477471,59 грн (№248 від 30.01.2020).

Декретом Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», чинного на момент спірних правовідносин, (далі Декрет) визначено загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Так, згідно з п. 1 ст. 9 Декрету валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню у Нацбанку України, який встановлює порядок і терміни декларування. Фінансовий контроль за валютними операціями, що провадяться резидентами і нерезидентами на території України, здійснює також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 3 ст. 13 Декрету).

Декларування валютних цінностей, доходів та майна суб`єктами підприємницької діяльності здійснюється за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 25.12.1995 року № 207 (із змінами внесеними згідно з наказом Міністерства фінансів України №524 від 24.05.2017 року), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.01.1996 року за №18/1043 та у строки, визначені п. 49.18 ст. 49 ПК України для подання податкових декларацій.

Декларація заповнюється окремо за кожний квартал, крім розділу V, який заповнюється наростаючим підсумком з початку року.

У розділі V декларації «Інформаційні відомості» наводяться дані про експортні операції (вартість експортованих товарів (робіт, послуг), отриману виручку від експорту товарів, робіт, послуг, у тому числі з порушенням установлених законодавством термінів); імпортні операції (сума коштів, перерахованих за імпортні товари (роботи, послуги), вартість імпортного товару, в тому числі поставленого з порушенням установленого законодавством термінів); бартерні зовнішньоекономічні операції; зовнішньоекономічні операції з давальницькою сировиною.

Згідно Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.01.2019, поданої ФОП ОСОБА_1 до Вараської ДПІ Головного управління ДПС у Рівненській області, вартість експортованих товарів, робіт, послуг в 2018 рік становить 48757,64 Євро, виручка в іноземній валюті, отримана від експорту товарів, робіт, послуг в 2018 році становить 48757,64 Євро. Дебіторська заборгованість станом на 01.01.2019 за розрахунками із нерезидентами відсутня, відповідно, розрахунки за експортовані товари в 2018 році проведені в повному обсязі.

Отже, обсяг доходу за 2018 рік становить 1524 531,79 грн.

Платником не надано жодних документів, що стосувалися даного предмета перевірки (п.1.14 Акта перевірки).

Враховуючи вищевикладене, проведеною перевіркою встановлено порушення п. 292.1 ст. 292 ПК України в частині заниження у декларації платника єдиного податку за 2018 року обсягу доходу платника єдиного податку на 25735,01 грн (1524531,79 грн 1498796,78 грн), п. 291.4 ст. 294 ПК, а саме: перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку другої групи на 24531,79 грн (1524531,79 грн 1500000 грн).

ОСОБА_1 вищезазначені обставини не заперечив.

В результаті встановленого порушення ч. 1 пп. 293.4 ст. 293 ПК України проведеною перевіркою встановлено заниження єдиного податку за 2018 рік на 3679,77 грн (24531,79*15%), що також призвело до визначення суми штрафу у розмірі 919,94 грн.

Тому оскаржуване ППР є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Щодо ППР №8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 513132,70 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 410506,19 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 102626,50 грн, та ППР №8, яким застосовані штрафні санкції з ПДФО у розмірі 680,00 грн, судом установлено таке.

Загальний оподатковуваний дохід ФОП ОСОБА_1 за перевіряємий період визначався на підставі даних декларацій платника єдиного податку за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, Декларацій про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.10.2018, 01.01.2019, на 01.04.2019, податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 року, звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 року, 2019 року, 2020 року, інформації наявної в АСМО «Інспектор», ІС «Податковий Блок», відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Жодних підтверджуючих документів, що стосувалися такого предмета перевірки ФОП ОСОБА_3 контролюючому органу не надав.

Згідно даних податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 поданих до Головного управління ДПС у Рівненській області, Вараське управління, Вараська ДПІ (м. Вараш), обсяг доходу за 2019 рік 1470707,94 грн, за 2020 рік 477471,59 грн за видом діяльності 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матерiалами та санiтарно-технiчним обладнанням.

Слід зазначити, що інформація, наведена в податкових деклараціях платника єдиного податку та декларацій про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом є достовірною. Достовірність даних декларації підтверджується власноручним підписом фізичної особи - платника податку ОСОБА_1 .

Перевіркою встановлено, що в період 2018-2019 роки ФОП ОСОБА_1 здійснював експорт ТМЦ (Заготовки для пiддонiв (сосна)) для нерезидентів «GEDWOOD LTD» (Via Milano. 30. Breskia. Italia.25126, Італія), «GEDWOOD LTD» (Zollterminal Swiesko II/ Oder. Autobahn E30. D-15202 Frankfurt.Germany, Німеччина), «Sacchi Pallets S.r.l.» (Via Pontina (S. R. 148) Km 49,440-04011-Aprilia (LT)-Italy/C.P. n 4, Італія), «Vivagas GmbH» (Torgauer Strabe 237-23304347 Leipzig, Sparkasse LeipzigSparkasse Leipz, Німеччина), Essebi S.r.l. Societa Unipersonale (36030 Monte di Malo (Vicenza)-Via Sile 18/bis, Iталія), «S.r.l» (Via Mola DAtri, 15, 03100 Frosinone P.Iva n. 2, Італія).

Згідно даних ВМД фактурна вартість експортованих товарів становить 3327650,14 грн (111212,32 Євро), в тому числі експортованих в 2018 році 1524531,79 грн (48 757,64 Євро), в 2019 році 1803118,35 грн (62 454,68 Євро).

Починаючи з 01.01.2019 ФОП ОСОБА_1 на виконання вимог ч. 1 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України був зобов`язаний перейти на загальну систему оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено ст. 177 ПК України.

Натомість в порушення вимог ч. 1 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України в період з 01.01.2019 по 28.01.2020 платник податків перебував на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця (п. 177.2 ст. 177 ПК України).

Тому перевіркою встановлено заниження загального оподаткованого доходу на 2280589,94 грн, в тому числі: за 2019 року на 1803118,35 грн, за 2020 року на 477471,59 грн, чим порушено п. 177.2 ст. 177 ПК України.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.

Згідно з п. 177.4. ст. 177 ПК України, до переліку витрат підприємця, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах із таким платником податку, які включають витрати на оплату основної та додаткової заробітної плати й інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата в грошовій або натуральній формі, установлена за домовленістю сторін (окрім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми ЄСВ у розмірах і порядку, установлених законом;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, до котрих належать: витрати на відрядження найманих працівників; на послуги зв`язку та реклами; плата за розрахунково-касове обслуговування; на оплату оренди, ремонт й експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності; на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні й інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів); вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних із виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України, фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. № 481, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.10.2013р. за №1686/24218 (далі Порядок).

Записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід (п.5 Порядку).

Відповідно до п. 6 Порядку до Книги заносяться наступні відомості, зокрема: у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня; відповідно до п. 8 Порядку у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв`язку, орендних та комунальних платежів тощо.

Оскільки виручкою фізичної особи-підприємця вважається дохід, отриманий у грошовій та не грошовій формі, то датою при формуванні загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (у касу) або отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів, тобто застосовується касовий метод.

Отже, для визначення загального оподатковуваного доходу застосовується касовий метод, а при визначенні витрат враховуються тільки ті витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату.

При розрахунку чистого доходу фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування враховує лише витрати, пов`язані з отриманням доходу поточного року та їх фактичній оплаті. Такі витрати мають бути віднесені до складу валових витрат при обчисленні чистого оподатковуваного доходу у тому звітному періоді, коли платником податку отримано дохід.

На момент закінчення перевірки ФОП ОСОБА_1 не надано жодних первинних документів, які підтверджують понесені витрати, безпосередньо пов`язані з отриманим доходом в 2019-2020 роках.

Перевірка проведена на підставі даних декларацій платника єдиного податку за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, Декларацій про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.10.2018, 01.01.2019, на 01.04.2019 року, податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік, звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, інформації наявної в АСМО «Інспектор», ІС «Податковий Блок», відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного з врахуванням норм пп. 298.2.3. п. 298.2 ст. 298 ПК України проведеною перевіркою встановлено заниження чистого оподаткованого доходу на 2280589,94 грн, в тому числі: за 2019 рік на 1803118,35 грн, за 2020 рік на 477471,59 грн, чим порушено п. 177.1 ст. 177 ПК України.

Отже, за результатами проведеної перевірки встановлено порушення вимог пп. 298.2.3 п.298.2 ст. 298, п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, а саме: заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на 410506,19 грн, в тому числі:

за 2019 рік 324 561,30 грн (1 803 118,35*18%);

за 2020 рік 85 944,89 грн (477 471,59 *18%).

Тому оскаржувані ППР №8 та ППР №8, яким застосовані штрафні санкції з ПДФО у розмірі 680,00 грн за неподання декларації за 2019 та 2020 роки, є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Щодо ППР №8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 42761,10 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 34208,85 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 8552,20 грн, судом установлено таке.

Об`єктом оподаткування військовим збором є, зокрема доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України).

З 1 січня 2015 року набрали чинності зміни внесені Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» до Податкового кодексу України в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб-підприємців.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу (пп. 1.1 п. 16-1підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України), тобто:

- фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

- фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

- податковий агент.

Ставка збору складає 1,5 відсотки об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16№ підрозділу 10 Кодексу (пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України).

При цьому, пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, зокрема: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування фізичної особи-підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця (пункт 177.2 статті 177 ПК України).

Отже, фізичні особи-підприємці, крім тих що обрали спрощену систему, за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотки чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період.

За результатами проведеної перевірки встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу на 2280589,94 грн, в тому числі за 2019 рік на 1803118,35 грн, за 2020 рік 477471,59 грн.

З матеріалів справи встановлено порушення підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, а саме: заниження суми військового збору на 34208,85 грн, в тому числі за 2019 року на 27046,78 грн (1 803 118,35*1,5%), за 2020 рік на 7162,07 грн (477 471,59*1,5%).

Тому оскаржуване ППР №8 є правомірним, як в частині визначення суми основного зобов`язання, так і в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 8552,20 грн у порядку статей 54, 58 ПК України.

Щодо заниження податку на додану вартість та не подання податкових декларацій з податку на додану вартість, за винесеними ППР №8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 119368,00 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 95494,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 23874,00 грн, та ППР №8, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 4080,00 грн, судом установлено наступне.

Як зазначалося вище, починаючи з 01.01.2019 ФОП ОСОБА_1 на виконання вимог ч. 1 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України був зобов`язаний перейти на загальну систему оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 ПК України.

Відповідно до пп. 181.1 ст. 181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Відповідно до п. 183.4 ст. 183 ПК України, у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом.

Якщо останній день строку подання заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день (п. 183.6 ст. 183 ПК України).

Обов`язок щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань з ПДВ в особи, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник ПДВ виникає, починаючи з дати такої реєстрації. При цьому у разі якщо така особа не подала/несвоєчасно подала реєстраційну заяву до контролюючого органу, обов`язок щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань з ПДВ виникає з дня, наступного за граничним днем, який встановлений для подання заяви, тобто з 11 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій з постачання товарів/послуг понад 1 млн. гривень за останні 12 календарних місяців.

Якщо останній день строку подання заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день (п. 183.6 ст. 183 ПК України).

Особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, але не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування - п.183.10 ст. 183 ПК України.

Відповідно п. 7 Розділу І «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №159/28289 із змінами і доповненнями, визначено податкова звітність подається до контролюючого органу особою, яка зареєстрована платником податку на додану вартість згідно з вимогами розділу V Податкового кодексу України.

При цьому, згідно з пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 Розділу II ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми ПДВ платника податків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 розділу V ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до пп. «а» п. п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК України операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 49.18 ст. 49 та ст. 203 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених Податковим кодексом України, подаються за базовий звітний період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця.

Відповідно до ст. 202 ПК України звітним (податковим) періодом з ПДВ є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених Податковим кодексом України, календарний квартал. Згідно з п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації з ПДВ, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 ст. 203 ПК України для подання податкової декларації.

Перевірка проведена на підставі даних декларацій платника єдиного податку за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, Декларацій про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.10.2018, 01.01.2019, на 01.04.2019, податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік, звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, інформації наявної в АСМО «Інспектор», ІС «Податковий Блок», відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Дохід від спрощеної системи оподаткування за останні 12 календарних місяців враховується для визначення доходу в 1 млн. грн. та обов`язкової реєстрації платником ПДВ.

Відповідно, після переходу на загальну систему оподаткування на платника податків вже діють загальні норми ПК України, зокрема ст. 181 ПК України (вимоги до платника ПДВ), п. 183.4 ст. 183 ПК України (подання заяви для реєстрації платником ПДВ при переході зі спрощеної системи).

Проведеною перевіркою встановлено, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів, що підлягають оподаткуванню нарахована (сплачена) ФОП ОСОБА_1 при переході на загальну систему оподаткування становить 1524531,79 грн (перевищує 1 млн. грн.).

Отже, ФОП ОСОБА_1 підлягав обов`язковій реєстрації як платник ПДВ (пп. 181.1 ст.181 ПК України).

Проте, в порушення п. 183.4 п. 183.6 ст. 183 ПК України, ФОП ОСОБА_1 до 11 січня 2019 року не подав реєстраційну заяву.

Після спливу строку для реєстрації платником ПДВ контролюючий орган має право самостійно визначати суму податкового зобов`язання з ПДВ та застосувати штраф за його несплату (пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

Враховуючи вищевикладене, ФОП ОСОБА_1 несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування (пп. 183.10 ст. 183 ПК України).

Щодо визначення суми податкових зобов`язань в період з 11 січня 2019 року по 28 січня 2020 року використано дані відомостей про суми виплачених доходів Центральної бази даних ДРФО та даних ІС «Податковий БЛОК» дані АСМО «Інспектор».

Жодних первинних документів що підтверджують отримання доходу в період 11 січня 2019 року по 28 січня 2020 року ФОП ОСОБА_1 не надано до перевірки.

ФОП ОСОБА_1 в період обов`язкової реєстрації платником ПДВ здійснював експортні операції по поставці заготовки для пiддонiв Essebi S.r.l. Societa Unipersonale (36030 Monte di Malo (Vicenza)-Via Sile 18/bis, Італія), S.r.l (Via Mola DAtri, 15, 03100 Frosinone P.Iva n. 2, Італія), «Sacchi Pallets S.r.l.» (Via Pontina (S. R. 148) Km 49,440-04011-Aprilia (LT)-Italy/C.P. n 4, Італія).

Згідно даних ліквідаційної податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_1 , поданої до Головного управління ДПС у Рівненській області, Вараське управління, Вараська ДПІ (м. Вараш), обсяг доходу за період з 01.01.2020 по 28.01.2020 становить 477471,59 грн. за видом діяльності 46.73 оптова торгiвля деревиною, будiвельними матерiалами та санiтарно-технiчним обладнанням.

Слід зазначити, що інформація, наведена в податковій декларації платника єдиного податку є достовірною. Достовірність даних декларації підтверджується власноручним підписом фізичної особи - платника податку ОСОБА_1 . Жодних підтверджуючих документів щодо формування показників податкової декларації ФОП ОСОБА_3 не надано до перевірки.

Тому контролюючим органом правомірно встановлено заниження операцій з вивезення товарів за межі митної території України на 1803118,35 грн, в тому числі за березень 2019 року на 263684,41 грн, квітень 2019 року 325079,84 грн, травень 2019 року 138167,10 грн, липень 2019 року 456084,86 грн, вересень 2019 року 444623,03 грн, жовтень 2019 року 175479,11 грн (пп. «б» п. 187.1 ст. 187 ПК України), операцій на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою ПДВ (20%) за січень 2020 року на 477471,59 грн.

Відповідно до пп. «а» п. 202.1 ст. 202 ПК України, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць. Якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця.

Отже, першим звітним податковим періодом для ФОП ОСОБА_1 є лютий 2019 року.

Операції, зазначені у статті 185 ПК Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті «а» пункту 193.1 статті 193 ПК України, яка є основною (п. 194.1 ст. 194 ПК України). Податок становить 20 відсотків, 7 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг (п. 194.1.1 п. 194.1 ст. 194 ПК України).

Відповідно до пп. «а» п. п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК України операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.

Отже, перевіркою встановлено порушення п. 181.1 ст. 181, п..183.4 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.194.1.1 п. 194.1 ст. 194, п. 195.1 ст. 195 ПК України, а саме, заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 95494,00 грн за січень 2020 року, заниження операцій з вивезення товарів за межі митної території України на 1803118,00 грн, в тому числі, за березень 2019 року на 263684 грн, за квітень 2019 року 325080 грн, травень 2019 року 138167 грн, липень 2019 року 456085 грн, вересень 2019 року 444623 грн, жовтень 2019 року 175 479 грн.

Крім того, перевіркою встановлено порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 ПК України, а саме неподання податкових декларації з ПДВ за лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року.

Тому оскаржувані ППР щодо ПДВ є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Щодо ППР №8, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 88547,00 грн по не реєстрації податкових накладних, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України).

Реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Відповідно до абз. 4 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.

Перевіркою дотримання строків реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість встановлено порушення п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме:

не складені та не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні, на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, а саме: по граничному строку реєстрації 31.03.2019 з обсягом операцій з постачання товарів на суму 130717,81 грн, по граничному строку 15.04.2019, 132966,6 грн, 30.04.2019 137906,36 грн, 15.05.2019 187173,48 грн, 31.05.2019 138167,1 грн, 15.08.2019 183317,31 грн, 15.08.2019 136001,57 грн, 15.08.2019 136765,98 грн, 30.09.2019 132427,05 грн, 15.10.2019 169844,76 грн, 15.10.2019 142351,22 грн, 15.11.2019 175479,11 грн.

Крім того не зареєстрована 28.01.2020 (припинення державної реєстрації) податкова накладна на операції з постачання товарів, що оподатковуються за основною ставкою ПДВ загальний обсяг постачання згідно якої становить 477471,59 грн (ПДВ 95494 грн).

Тому оскаржуване ППР №8 винесене контролюючим органом обґрунтовано та правомірно.

Щодо ППР №8, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн неподання документів, не ведення книги обліку доходів і витрат, суд зазначає наступне.

Як вказувалося вище, починаючи з січня 2019 року ФОП ОСОБА_1 був зобов`язаний перейти на загальну систему оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 ПК України.

В порушення вимог ч. 1 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України в період з 01.01.2019 по 28.01.2020 перебував на спрощеній системі оподаткування.

Перевіркою встановлено порушення - пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.5 ст. 177 ПК України, а саме: податкова декларація про майновий стан і доходи за 2019 рік до контролюючого органу по граничному строку подання 09.02.2020 не подана; пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 177.11 ст. 177 ПК України, а саме: податкова декларація про майновий стан і доходи за 2020 рік (ліквідаційна) до контролюючого органу по граничному строку подання 28.02.2020 року не подана.

Відповідно до пп.177.10 ст. 177 ПК України фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи-підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування встановлено порушення абз. 6 п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме Книгу обліку доходів і витрат для перевірки не надано.

Згідно з п. 44.3 ст.44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів (2555 днів для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву.

Передбачені цим пунктом терміни зберігання документів продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

Як встановлено Актом перевірки платником податків не забезпечено зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Тому оскаржуване ППР є правомірним.

Щодо обставини не надання платником податків до перевірки первинних документів, суд зазначає таке.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (п. 44.3 ст. 44 ПК України).

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (п. 44.6 ст. 44 ПК України).

У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків (п. 44.7.ст. 44 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами 1-2 ст. 9 цього ж Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 44.3 статті 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання-з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Відповідно до вимог статті 83 ПК України, матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Отже, з системного аналізу положень п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. ПК України слідкує, що обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці органами державної податкової служби.

Ненадання таких документів за приписами п. 44.6 ст. 44 ПК України прирівнюється до їх відсутності.

Таке правозастосування норм пункту 44.6 статті 44 та пункту 85.2 статті 85 ПК України відповідає практиці Верховного Суду, зокрема, постанови від 04.10.2021 у справі №640/6522/20, від 06.08.2019 у справі №160/8441/18, від 29.03.2021 у справі №826/10493/16, від 19.03.2021 у справі № П/811/936/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС України).

Суд також зазначає, що відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.

Згідно з п. 177.4. ст. 177 ПК України, до переліку витрат підприємця, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах із таким платником податку, які включають витрати на оплату основної та додаткової заробітної плати й інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата в грошовій або натуральній формі, установлена за домовленістю сторін (окрім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми ЄСВ у розмірах і порядку, установлених законом;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, до котрих належать: витрати на відрядження найманих працівників; на послуги зв`язку та реклами; плата за розрахунково-касове обслуговування; на оплату оренди, ремонт й експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності; на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні й інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів); вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних із виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України, фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за №1686/24218 (далі Порядок).

Записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід (п.5 Порядку).

Відповідно до п. 6 Порядку до Книги заносяться наступні відомості, зокрема: у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня; відповідно до п. 8 Порядку у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв`язку, орендних та комунальних платежів тощо.

Оскільки виручкою фізичної особи-підприємця вважається дохід, отриманий у грошовій та не грошовій формі, то датою при формуванні загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (у касу) або отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів, тобто застосовується касовий метод.

Отже, для визначення загального оподатковуваного доходу застосовується касовий метод, а при визначенні витрат враховуються тільки ті витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату.

При розрахунку чистого доходу фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування враховує лише витрати, пов`язані з отриманням доходу поточного року та їх фактичній оплаті. Такі витрати мають бути віднесені до складу валових витрат при обчисленні чистого оподатковуваного доходу у тому звітному періоді, коли платником податку отримано дохід.

Як установлено судом, на момент перевірки ФОП ОСОБА_1 не надано жодних первинних документів, які підтверджують понесені витрати, безпосередньо пов`язані з отриманим доходом в 2019 2020 роках.

Долучені платником податків до матеріалів справи документи, не підтверджують, що такі втрати пов`язані з отриманням доходу поточного року та їх фактичну оплату.

Суд також зазначає, що видаткові касові ордери та видаткові накладні, що надані суду та не надавались контролюючому органу та підписані від імені контрагентів та ФОП ОСОБА_1 невстановленою особою, а тому не можуть вважатись первинними документами відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Такі докази є неналежними та недопустимими.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваних ППР №8, №8, №8, №8, №8, №8, №08, №8, у порядку статті 77 КАС України, а тому зустрічний позов не підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення з платника податків суми податкового боргу у розмірі 826527,54 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до Розрахунку виникнення боргу по платежах до бюджету (а.с. 5 том 1) сума боргу становить:

11010500 податок на доходи фізичних осіб 550350,30 грн: 410506,19 грн та 102626,50 грн за ППР №8; 680,00 грн за ППР №8; пеня 36537,61 грн;

11011001 військовий збір 45805,85 грн: 34208,85 грн та 8552,20 грн за ППР №8; пеня 3044,80 грн;

14010100 податок на додану вартість 223438,58 грн: 4080,00 грн за ППР №8; 88547,00 грн за ППР №8; 95494,00 грн та 23874,00 грн за ППР №8; пеня 11443,58 грн;

18050400 єдиний податок 5912,81 грн: 3679,77 грн та 919,94 грн за ППР №08; пеня 1313,10 грн;

21081103 штрафи 1020,00 грн за ППР №8.

Відповідно підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

За правилами пункту 113.1. статті 113 ПК України, строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цією главою, не звільняє платників податків від обов`язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, а також від застосування до них інших заходів, передбачених цим Кодексом (пункт 113.2 статті 113 ПК України).

Відповідно до пункту 58.3. статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

З матеріалів справи установлено, що вказані вище ППР надіслані на належну адресу платника податків та отримані ним.

За правилами пункту 129.1 статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

У зв`язку з несплатою платником податків сум податкових/грошових зобов`язань (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14, підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України) у строки, визначені нормами ПК України, зазначені у ППР зобов`язання набули статусу податкового боргу (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Позивачем вживались заходи щодо стягнення податкового боргу в установленому законодавством порядку (пункт 59.1 статті 59 ПК України). Податкова вимога форми «Ф» від 04.03.2021 №13931-13 надіслана на належну адресу платника податків (а.с. 6 том 1).

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу норм пунктів 59.3, 59.5 статті 59, статті 60 ПК України, податкова вимога на момент розгляду справи по суті є невідкликаною (чинною), що вбачається зі змісту інтегрованої картки платника податків.

За приписами підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Тому заявлені позовні вимоги про стягнення суми податкового боргу у загальному розмірі 826527,54 грн підлягають задоволенню повністю, оскільки платником податків не надано суду доказів часткової або повної сплати суми боргу.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, місто Рівне, 33023; код ЄДРПОУ ВП 44070166) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 до бюджету суму податкового боргу у загальному розмірі 826527 грн 54 коп, у тому числі:

з податку на доходи фізичних осіб 550350 грн 30 коп на рахунок UA001771, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Вараська отг/11010500;

військовий збір 45805 грн 85 коп на рахунок UA0017471, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Вараська отг/11011001;

податок на додану вартість 223438 грн 58 коп на рахунок UA0017471, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Вараська отг/14010100;

єдиний податок 5912 грн 81 коп на рахунок UA0017471, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Вараська отг/18050400;

адміністративні штрафи 1020 грн 00 коп на рахунок UA0017471, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Вараська отг/21081103.

Зустрічний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вулиця Відінська, 12, місто Рівне, 33023; код ЄДРПОУ ВП 44070166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 01 серпня 2022 року

Суддя К.М. Недашківська