Справа № 160/25077/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняБурчака А.Ю.
представник позивача представника відповідача не з`явився Писаревського О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в якій просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 листопада 2021 року №421/32-00-04-02-01-36-41223117.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення №421/32-00-04-02-01-36-41223117 від 15 листопада 2021р. було винесено на підставі Акта про результати камеральної перевірки ТОВ «Фірма «Фідея» податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2021 року №758/32-00-04-02-01-31-41223117 від 20.10.2021 року. В Акті перевірки однією з підстав для винесення оскаржуваного рішення зазначається перенесення до рядка 16.1 декларації з ПДВ за серпень 2021 р. суми залишку від`ємного значення декларації з ПДВ за липень 2021 р. Спірне податкове повідомлення-рішення винесене за відсутності правових підстав для його винесення. Позивач зазначив, що суми податку на додану вартість за відповідний податковий період були правомірно включені підприємством до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, оскільки у такому податковому періоді ТОВ «Фірма «Фідея» було здійснено господарські операції, за якими він мав право на включення до складу податкового кредиту сум ПДВ. Факти здійснення відповідних операцій, як зауважив позивач, підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, що додані до позовної заяви. Враховуючи те, що у позивача відбулися події, передбачені п. 201.7 Податкового кодексу України (отримання товару та перерахування передоплати за товар), ТОВ «Фірма «Фідея», керуючись правилом першої події, яке встановлено при формуванні податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ, врахував суму ПДВ з цих операцій у складі податкового кредиту за відповідний період.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання позивач був повідомлений належним чином. До суду надійшла від ТОВ «Фірма «Фідея» заява про проведення судового засідання без участі представника позивача.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позовної заяви.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основними видами економічної діяльності позивача є (коди за КВЕД): 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами (основний); 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Підприємство перебуває на податковому обліку в Східному Міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків як платник податків та зборів з 20.03.2017.
Зі змісту акта перевірки слідує, що 20.09.2021р. позивач за допомогою засобів електронного зв`язку подав до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за серпень 2021 року, в якій підприємством задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19) у розмірі 3 561 256, 00 грн., яке сформовано за рахунок перенесення рядка 16.1 декларації з ПДВ за серпень 2021 року суми залишку від`ємного значення декларації з ПДВ за липень 2021 року.
Причиною для формування означеного показника є, включення до складу податкового кредиту суми залишку від`ємного значення з рядка 21 попереднього звітного періоду (червень 2021р.) у розмірі 3 345 186 грн., сформованого за рахунок включення складу податкового кредиту суми залишку від`ємного значення з рядка 21 попереднього звітного періоду (травень 2021р.) у розмірі - 3 281 678 грн.
ТОВ «Фірма «Фідея» в декларації з ПДВ за травень 2021р задекларовано від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 3 281 678 грн., яке виникло за рахунок включення до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за травень 2021 року суми ПДВ у розмірі 11 850 000 грн. по незареєстрованим податковим накладним , а саме:
- по контрагенту-постачальнику ТОВ «МС АВІА-ГРЕЙД» (сума ПДВ 10 000 000, 00 грн.) в ЄРПН відсутні податкові накладні, виписані щодо ТОВ «Фірма «Фідея»;
- по контрагенту-постачальнику ТОВ «ІТІОЛІ» (сума ПДВ 800 000, 00 грн.) виписано податкову накладну №1 від 24.05.2021, в реєстрації якої відмовлено згідно рішення Комісії;
- по контрагенту-постачальнику ТОВ «СОФТ ОІЛ» (сума ПДВ 550 000, 00 грн.) виписано податкову накладну №1 від 24.05.2021, в реєстрації якої відмовлено згідно рішення Комісії;
- по контрагенту-постачальнику ТОВ «ФЕРСТ ГРУП» (сума ПДВ 500 000, 00 грн.) виписано податкову накладну №1 від 24.05.2021, в реєстрації якої відмовлено згідно рішення Комісії.
При цьому, як зауважив податковий орган в акті перевірки, питання правомірності формування податкового кредиту в декларації з ПДВ за липень 2021 р перевірено в ході камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року ТОВ «Фірма «Фідея» (акт від 17.09.2021р №699/32-00-04-02-01-11-41223117), за результатами якої встановлено порушення п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за липень 2021 року на суму 203 901 грн.; завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації) за липень 2021 року на суму 3 084 570 грн.
Таким чином, аналізом відображення ТОВ «Фірма «Фідея» показників податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2021 року встановлено, включення до складу податкового кредиту (ряд. 17 декларації), у сумі залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду (ряд. 16.1 декларації), сум податку по незареєстрованих податкових накладних за травень 2021 року.
За висновком акта перевірки №758/32-00-04-02-01-31-41223117 від 20.10.2021р. контролюючим органом встановлено порушення підприємством п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено:
- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 декларації) за серпень 2021 року на суму 3 084 570, 00 грн.
Не погодившись із прийнятим контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням, ТОВ Фірма Фідея звернулося із цією позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Згідно з статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).
Згідно зі статтею 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
У статті 46.1 ПК України встановлено, що податкова декларація, розрахунок, звіт є документом, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Порядок та умови оподаткування податком на додану вартість встановлено розділом V Податкового кодексу України.
Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Абзацом 1 пункту 200.2 статті 200 ПК України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Пунктом 200.4 статі 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно із приписами абзаців 2-6 пункту 201.3 статті 201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:
покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;
покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.
Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.
Пунктом 201.7 статті 201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
У пункті 201.10 статті 201 ПК України зазначено, що у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пунктом 203.1 статті 203 ПК України).
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Судом встановлено, що ТОВ Фірма Фідея в порушення положень п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України включено до складу податкового кредиту (рядок 17) декларації з ПДВ за серпень 2021 року суму залишку від`ємного значення (ряд. 16.1 декларації) у розмірі 3 084 570 грн., яка сформована за рахунок включення до складу податкового кредиту сум податку не підтверджених зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними, що призвело до завищення податкового кредиту за серпень 2021 року на 3 084 570 грн., та відповідно до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) на суму 3 084 570грн.
Одночасно із цим, суд зазначає, що згідно із п. 201.10 ст. 201 ПК України, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Таким чином, Податковим кодексом України визначено підстави для включення сум податку до складу податкового кредиту та визначено право платника податку - покупця на здійснення певних дій щодо отримання права на формування сум податкового кредиту.
Суд зазначає, що ТОВ «Фірма «Фідея» не скористалось правом, передбаченим п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та не подавало разом з декларацією заяву-скаргу на постачальника товарів/послуг.
Вищенаведене свідчить про обізнаність платника податку щодо неправомірності дій по включенню сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту по незареєстрованим податковим накладним.
Враховуючи вищезазначене, висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 20.09.2021 року №758/32-0-04-02-01-31-41223117 щодо порушення п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації) за серпень 2021 року на суму 3 084 570грн. є правомірними та здійснені в межах діючого законодавства України.
З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із положеннями частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених ТОВ Фірма Фідея позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова