Справа № 140/15481/21
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 рокуЛьвівСправа № 140/15481/21 пров. № А/857/6675/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Криштоф» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Андрусенко О.О.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Криштоф» (далі ТзОВ ««Криштоф») звернулось в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA 205140/2021/000011/2 від 10 серпня 2021 року та № UA 205140/2021/000014/1 від 12 серпня 2021 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 липня 2021 року уклало з LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK (Польща) контракт № DAP-3 від 14 травня 2021 року, відповідно до умов якого продавець LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK зобов`язувався постачати товари в адресу ТзОВ «Криштоф» на умовах DAP Луцьк згідно з інвойсами та по ціні, зазначеній в них. Вказує, що 09 серпня 2021 року подано до Волинської митниці митну декларацію № UA205140/2021/026002, 12 серпня 2021 року митну декларацію № UA205140/2021/028254. Крім того, під час митного оформлення митному органу подано наступні документи: сертифікати Євро 1; рахунки-фактури (інвойси); свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів; висновки про вартісні характеристики; контракти; експортні декларації (країни відправлення товару); банківські платіжні документи, що підтверджують оплату товару; листи-пояснення. Однак, незважаючи на подання вичерпного переліку документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості від 10 серпня 2021 року № UA 205140/2021/000011/2 та від 12 серпня 2021 року № UA 205140/2021/000014/1. Вважає вказані рішення необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на визначення митної вартості за першим методом, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 10 серпня 2021 року № UA 205140/2021/000011/2 та від 12 серпня 2021 року № UA 205140/2021/000014/1.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України (далі МК України), необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість товару. Натомість відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у оскаржуваних рішеннях, митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору. Вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить 5000 євро кожен та вони не мають будь-яких розбіжностей в числових значеннях вартості автомобіля. При цьому, відповідач, не довів належними та допустимими доказами і з посиланням на норми чинного національного законодавства Польщі, неможливість продажу юридичною особою, яка не є власником транспортного засобу, такого майна юридичній особі-нерезиденту.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Волинська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що на етапі здійснення контролю правильності визначення митної вартості вказаного товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозився на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подано для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме за митною декларацією № UA205140/2021/026002 та за митною декларацією № UA205140/2021/028254: реалізацію вказаних транспортних засобів здійснено на підставі зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2021 № DAP-3 та інвойсів від 20.07.2021 № FV/24, від 20.07.2021 № FV/25, згідно яких продавцем товару є компанія LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK (Польща). При цьому, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 16.06.2021 № та від 16.06.2021 № гр.С містять відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб: Nobina Fleet AB та видане органами Королівства Швеція, що не кореспондується з відомостями стосовно сторони контракту зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2021 № DAP-3 та інвойсів 20.07.2021 № FV/24, 20.07.2021 № FV/25; митні декларації країни відправлення від 06.08.2021 № 2PL351020E0669524 та від 06.08.2021 №2 PL351020E0669516 містять інформацію щодо вартості товарів 22492 польських злотих, що у еквіваленті в євро становить 4900,22 євро, та відмінна від зазначених сум в інвойсах від 20.07.2021№ FV/24 та від 20.07.2021№ FV/25 - 5000 євро. Вказує, що за результатами опрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що митна вартість заявленого до митного оформлення товару є нижчою, ніж наявна в ЄАІС, а саме: за МД № UA205140/2021/026002 наявна інформація в ЄАІС згідно МД № UA10080/2020/521100 від 12.08.2021 митна вартість на рівні 10885,35 євро; за МД № UA205140/2021/028254 наявна інформація в ЄАІС згідно МД № UA10080/2020/521100 від 07.08.2021 митна вартість на рівні 7587,14 євро. Вважає оскаржувані рішення такими, що прийняті у повній відповідності до положень Митного кодексу України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, а тому є законними та обґрунтованими.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що митним органом не спростовано жодного факту, викладеного в позовній заяві та рішенні суду першої інстанції, а також не зазначено в апеляційній скарзі жодної норми права, яку було порушено судом першої інстанції. Вказує, що поданих документів було цілком достатньо для завершення митного оформлення за першим методом, жодних розбіжностей в поданих до митного оформлення документах немає.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 20.07.2021 між LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK (Польща) (продавець) та ТзОВ «Криштоф» (покупець) укладено контракт № DAP-3, за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити нові автомобілі та автомобілі, що були у вжитку, нові і вживані трактори, навантажувачі, автобуси, комбайни, мотоцикли, промислове і виробниче устаткування, автомобільні деталі, запчастини, пристосування і приналежності, в тому числі кузова для моторних транспортних засобів (далі товар) на умовах, зокрема, DAP-Луцьк згідно інвойсу на кожну поставку. Обсяг поставок за цим Контрактом визначається згідно інвойсу за кожну поставку. Товар згідно з цим контрактом поставляється партіями. Загальна вартість цього контракту становить 25000,00 Євро. Ціна товару включає вартість доставки розвантаження товару (пункти 2.1, 2.3 Контракту). Покупець оплачує вартість товару шляхом переказу валютних коштів на банківський рахунок Продавця (пункт 3.1 Контракту). За погодженням сторін, можливі такі види оплати: передоплата за товар банківським переказом на рахунок продавця; оплата за фактом після отримання товару банківським переказом на рахунок продавця; оплата товару в розстрочку (пункт 3.2 Контракту) (а.с.13-17).

На виконання умов даного контракту, 20.07.2021 компанія LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK виставила позивачу рахунок-фактуру № FV/25, згідно з яким вартість товару автобус MAN А21, № кузова НОМЕР_1 , рік випуску 2008, становить 5000,00 євро (а.с.23-24).

09.08.2021 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався «автобус низькопідлоговий пасажирський, міський, обладнаний пандусом для завантаження інвалідних та дитячих візків у салон автобусу, бувший у використанні 1 шт., марка MAN, модель А21 NL313CNG, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2008» згідно з вищевказаним контрактом, декларантом подано до Волинської митниці митну декларацію № UA205140/2021/026002, у якій визначено митну вартість товару за основним методом за ціною договору 5000,00 євро (а.с.18).

До митного оформлення разом із вказаною митною декларацією декларант подав такі документи: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 20.07.2021 № FV/25; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 05.08.2021 № PL/MF/AR 0078853; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16.06.2021 № ; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 28.07.2021 № 5; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 05.08.2021 № 719/3; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 20.07.2021 № DAP-3; договір про надання послуг митного брокера від 26.05.2021 № 26/05/2021; копію митної декларації країни відправлення від 05.08.2021 №21PL351020E0669524 та ін.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості імпортованого товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); платіжні документи від третіх осіб. При цьому митниця вимогу про надання документів обґрунтовувала виявленням розбіжностей і неточностей у поданих документах.

На електронне повідомлення митниці декларант направив відповідачу лист LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK від 10.08.2021, у якому повідомлено про неможливість надання виписки із бухгалтерської документації, оскільки такі документи становлять комерційну таємницю і не підлягають розголошенню, а також висновок авто-товарознавчого дослідження № 2655/21 від 10.08.2021, складений судовим експертом Панасюком В.С., згідно якого митна вартість автобуса MAN А21, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на дату оцінки 10.08.2021 становить 5000,00 Євро (а.с.37-44).

10.08.2021 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2021/000011/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 205140/2021/00801 (а.с.21-22).

У графі 33 оскаржуваного рішення від 10.08.2021 № UA205140/2021/000011/2 зазначено, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме: реалізацію транспортного засобу здійснено на підставі зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2021 № DAP-3 та інвойсу від 20.07.2021 № FV/25, згідно якого продавцем товару є компанія LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK (Польща). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16.06.2021 № НОМЕР_2 гр.С містить відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб - Nobina Fleet AB та видане органами Королівства Швеція, що не кореспондується з відомостями стосовно сторони контракту зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2021 № DAP-3 та інвойсу 20.07.2021 № FV/25. Митна декларація країни відправлення від 05.08.2021 № 21PL351020E0669524 містить інформацію щодо вартості товарів 22492 польських злотих, що у еквіваленті в євро становить 4900,22 євро, та відмінна від зазначеної суми в інвойсі від 20.07.2021 № FV/25 - 5000 євро. Таким чином, наявні сумніви стосовно дійсних умов та фактичного місця придбання транспортного засобу, що в свою чергу створює сумніви стосовно достовірності заявлених декларантом відомостей про вартість покупки транспортного засобу. Згідно статтями 53, 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості імпортованого товару; 3) договір (угоду, контракт ) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 5) платіжні документи від третіх осіб. Додатково наданий висновок авто-товарознавчого дослідження № 2655/21 від 10.08.2021 не може бути прийнятним, оскільки посилання на цінову інформацію мережі Інтернет (сайт Mobile.de) не активні на момент митного оформлення; у листі від 10.08.2021 № 2 декларант надає цінову інформацію щодо ідентичних товарів згідно МД від 24.03.2021 № 204060/2021/217412, згідно якої вартість автобуса MAN модель А21, 2010 року випуску, становить 8600 євро. Інших документів для підтвердження митної вартості, витребуваних митним органом, декларантом не надано. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а та методу 2б з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість товару визначено за резервним методом згідно статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації ЄАІС (МД від 07.08.2021 № UA204080/2020/19539) на рівні 7587,14 євро (а.с.92, зворот).

11.08.2021 декларант подав митну декларацію № UA205140/2021/027656, за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України (а.с.20).

Також, 20.07.2021 компанія LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK виставила позивачу рахунок-фактуру № FV/24, згідно з яким вартість товару автобус MAN А21, № кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2009, становить 5000,00 євро (а.с.50-51).

12.08.2021 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався «автобус низькопідлоговий пасажирський, міський, обладнаний пандусом для завантаження інвалідних та дитячих візків у салон автобусу, бувший у використанні 1шт., марка MAN, модель А21 NL313CNG, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення 2009» згідно з контрактом від 20.07.2021 № DAP-3, декларантом подано до Волинської митниці митну декларацію № UA205140/2021/028254, у якій визначено митну вартість товару за основним методом - за ціною договору 5000,00 євро (а.с.45).

До митного оформлення разом із вказаною митною декларацією декларант подав такі документи: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 20.07.2021 № FV/24; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 05.08.2021 № PL/MF/AR0078857; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16.06.2021 № ; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 28.07.2021 № 5; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 05.08.2021 № 719/4; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 20.07.2021 № DAP-3; договір про надання послуг митного брокера від 26.05.2021 № 26/05/2021; копія митної декларації країни відправлення від 05.08.2021 №21PL351020E0669516, та ін.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості імпортованого товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); платіжні документи від третіх осіб. При цьому митниця вимогу про надання документів обґрунтовувала виявленням розбіжностей і неточностей у поданих документах.

На електронне повідомлення митниці декларант направив відповідачу лист LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK від 12.08.2021, у якому повідомлено про неможливість надання виписки із бухгалтерської документації, оскільки такі документи становлять комерційну таємницю і не підлягають розголошенню, а також висновок авто-товарознавчого дослідження № 2713/21 від 12.08.2021, складений судовим експертом Панасюком В. С., згідно якого митна вартість автобуса MAN А21, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на дату оцінки 12.08.2021 становить 5000,00 євро (а.с.64-65, 69-74).

12.08.2021 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2021/000014/1 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2021/00868 (а.с.48-49).

У графі 33 оскаржуваного рішення від 12.08.2021 № UA205140/2021/000014/1 зазначено, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме: реалізацію транспортного засобу здійснено на підставі зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2021 № DAP-3 та інвойсу від 20.07.2021 № FV/24, згідно якого продавцем товару є компанія LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK (Польща). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16.06.2021 № НОМЕР_4 гр.С містить відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб - Nobina Fleet AB та видане органами Королівства Швеція, що не кореспондується з відомостями стосовно сторони контракту зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2021 № DAP-3 та інвойсу 20.07.2021 № FV/24. Митна декларація країни відправлення від 05.08.2021 № 21PL351020E0669516 містить інформацію щодо вартості товарів - 22492 польських злотих, що у еквіваленті в євро становить 4900,22 євро, та відмінна від зазначеної суми в інвойсі від 20.07.2021№FV/24 - 5000 євро. Таким чином, наявні сумніви стосовно дійсних умов та фактичного місця придбання транспортного засобу, що в свою чергу створює сумніви стосовно достовірності заявлених декларантом відомостей про вартість покупки транспортного засобу. Згідно статтями 53, 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості імпортованого товару; 3) договір (угоду, контракт ) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 5) платіжні документи від третіх осіб. Додатково наданий висновок авто-товарознавчого дослідження № 2713/21 від 12.08.2021 не може бути прийнятним, оскільки посилання на цінову інформацію мережі Інтернет (сайт Mobile.de) не активні на момент митного оформлення та носить рекомендаційний характер; у листі від 12.08.2021 №2 декларант надає цінову інформацію щодо ідентичних товарів згідно МД від 24.03.2021 № 204060/2021/217412, проте характеристики поданого до митного оформлення товару відмінні від даних, зазначених в вищезазначеній МД, зокрема відмінний рік виготовлення, об`єм та потужність двигуна. Інших документів для підтвердження митної вартості, витребуваних митним органом, декларантом не надано. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а та методу 2б з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість товару визначено за резервним методом згідно статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС (МД від 12.08.2021 №UA10080/2020/521100) на рівні 10885,35 євро (а.с.48,зворот).

12.08.2021 декларант подав митну декларацію № UA205140/2021/029241, за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України (а.с.47).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами першою - п`ятою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом першої інстанції встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, а саме: автобусів MAN та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Так, до митної декларації № UA205140/2021/026002 від 09.08.2021 декларантом було додано, зокрема: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 20.07.2021 № FV/25; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 05.08.2021 № PL/MF/AR 0078853; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16.06.2021 № ; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 08.07.2021 № 5; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 05.08.2021 № 719/3; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 20.07.2021 № DAP-3; договір про надання послуг митного брокера від 26.05.2021 № 26/05/2021; копія митної декларації країни відправлення від 05.08.2021 №21PL351020E0669524.

Також до митної декларації № UA205140/2021/028254 від 12.08.2021 декларантом було додано, зокрема: рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 20.07.2021 № FV/24; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 05.08.2021 № PL/MF/AR0078857; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 16.06.2021 № ; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 28.07.2021 № 5; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 05.08.2021 № 719/4; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 20.07.2021 № DAP-3; договір про надання послуг митного брокера від 26.05.2021 № 26/05/2021; копія митної декларації країни відправлення від 05.08.2021 № 21PL351020E0669516.

Крім того, додатково на вимогу митниці декларантом надано відповідачу до вказаних митних декларацій висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та листи продавця про неможливість надання виписки із бухгалтерської документації та підтвердження вартості товару.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З оскаржуваних рішень слідує, що відповідачем не було визнано митну вартість імпортованих позивачем товарів у зв`язку з відмовою надати додаткові документи, а саме: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості імпортованого товару; 3) договір (угоду, контракт ) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 5) платіжні документи від третіх осіб.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані додаткові документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально. Зокрема, відповідач зазначив про необхідність подання висновків про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Однак, в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Стосовно витребуваної виписки з бухгалтерської документації продавця щодо формування вартості імпортованого товару, то відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані дані документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Як слідує з матеріалів справи, сумніви митного органу щодо достовірності заявленої митної вартості товарів за № UA205140/2021/026002 від 09.08.2021 та № UA205140/2021/028254 від 12.08.2021 виникли у зв`язку з тим, що реалізацію вказаних вище транспортних засобів здійснено на підставі зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2021 № DAP-3 та інвойсів від 20.07.2021 № FV/25, № FV/24, згідно яких продавцем товару є компанія LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK (Польща). При цьому, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 16.06.2021 № та від 16.06.2021 № містять відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб Nobina Fleet AB та видане органами Королівства Швеція, що не кореспондується з відомостями стосовно сторони контракту зовнішньоекономічного контракту від 20.07.2021 № DAP-3 та інвойсів від 20.07.2021 № FV/25, №FV/24.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач придбав вищевказані автобуси марки MAN А21, № кузова НОМЕР_1 , рік випуску 2008, та MAN А21, № кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2009, у Польської компанії LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK (Польща).

Рахунки на вказаний товар виданий саме цією компанією-продавцем та кошти за товар сплачені в касу саме цієї компанії. Тому висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в документах є необґрунтованими.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, позивач при купівлі вищевказаного товару в договірні відносини з третіми особами, крім продавця, не вступав.

Також колегія суддів зазначає, що відповідачем у рішенні про коригування митної вартості не було обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Таким чином, подані декларантом відповідно до частини другою статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за першим (основним) методом. Так, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 20.07.2021 № DAP-3 містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки; рахунки-фактури (інвойси) від 20.07.2021 № FV/25, №FV/24 визначають вартість автобусів MAN А21, № кузова НОМЕР_1 , рік випуску 2008 - 5000 євро; MAN А21, № кузова НОМЕР_3 , рік випуску 2009 - 5000 євро.

Аналогічна вартість товару вказана і в графах 42 МД № UA205140/2021/026002 від 09.08.2021 та № UA205140/2021/028254 від 12.08.2021. Доказом оплати є платіжне доручення в іноземній валюті від № 5 від 28.07.2021, за яким можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу та суму коштів, що відповідає загальній вартості договору від 20.07.2021 № DAP-3 25000,00 євро.

Отже, вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить 5000 євро кожен та вони не мають будь-яких розбіжностей в числових значеннях вартості автомобіля.

При цьому, відповідач, не довів належними та допустимими доказами і з посиланням на норми чинного національного законодавства Польщі, неможливість продажу юридичною особою, яка не є власником транспортного засобу, такого майна юридичній особі-нерезиденту.

Оформлення у спірному випадку фактів перетину транспортними засобами митного кордону Республіки Польща за допомогою декларацій країни відправлення свідчить про легальний спосіб вивезення позивачем транспортних засобів.

Необхідність подання декларантом (резидентом) при митному оформленні ТЗ документів, які засвідчують обставину господарських правовідносин про права однієї особи (нерезидента) реалізовувати товар, що належить іншій особі (нерезиденту), відповідач не обґрунтував нормами чинного митного законодавства України чи дією норм ратифікованого Україною міжнародного договору/угоди.

Також у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначена особа, на яку первинно був зареєстрований транспортний засіб. За усталеною міжнародною практикою реалізація автомобіля може здійснюватися особами, які не вказані в свідоцтві про реєстрацію автомобіля, за умови надання відповідних документів купівлі-продажу, отримання коштів за реалізований автомобіль, а також експортного оформлення таких засобів (тобто, на умовах комісії, доручення тощо).

При цьому, питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Водночас, митний орган не був позбавлений можливості витребувати від відповідних органів країни експорту підтвердження дійсності експортної операції, направити запит до нерезидента компанії LІMES-TOUR SPOLKA PAWEL SKOWRONEK EDYTA SKOWRONЕK (Польща) з приводу реалізованих автобусів та їхньої вартості.

Також в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено, що ціна товару, вказана в експортних деклараціях від 05.08.2021 № 21PL351020E0669524 та № 21PL351020E0669516 22492 польських злотих, що у еквіваленті в євро становить 4900,22 євро, що не відповідає сумам, зазначеним у інвойсах від 20.07.2021 №FV/25, №FV/24 - 5000 євро.

Щодо цього суд апеляційної інстанції зауважує, що експортна декларація це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування ПДВ. Різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

Також позивач зазначав, що зазначена ціна в експортних деклараціях є меншою за задекларовану, оскільки виникла на підставі коливання різниці курсів валют (офіційного та комерційного) та є незначною 99,78 євро, а тому виключає заниження підприємством митних платежів з цих підстав.

Вказана обставина відповідачем не спростована відповідними доказами.

Водночас, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У разі відсутності висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, то така обставина не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Як слідує з оскаржуваних рішень, на запит митниці позивач не надав відповідачу виписку з бухгалтерської документації щодо формування вартості імпортованого товару, угоду із третіми особами, рахунки про сплату комісійних, платіжні документи від третіх осіб.

Проте, сама по собі виписка з бухгалтерської документації, угода із третіми особами, рахунки про сплату комісійних, платіжні документи від третіх осіб, не є документами, по яких здійснюється оплата та доставка товару, оскільки підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є контракт та рахунок-фактура (інвойс). Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості. При цьому, ненадання такої документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару.

При цьому, як підтверджується матеріалами справи, позивач при купівлі вищевказаного товару в договірні відносини з третіми особами, крім продавця, не вступав.

Колегія судідв звертає увагу на те, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

У зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, наявність розбіжностей у наданих позивачем під час декларування документах відповідачем не доведено.

З оскаржуваних рішень слідує, що відповідач визначив митну вартість за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08 лютого 2019 року в справі № 825/648/17.

Разом з тим, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім того, у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості посадовою особою контролюючого органу зазначено, що рівень митної вартості подібних товарів відповідно до інформації, наявної в ЄАІС, є іншим. Однак, що відомості, які містяться в ЄАІС, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором в контексті вчинення відповідних дій.

Щодо митних декларацій, які були використані відповідачем для визначення митної вартості товарів при прийнятті спірних рішень, колегія суддів зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників ЄАІС. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач спирався не на документи, подані декларантом до митного оформлення, а на вже наявну в митного органу цінову інформацію.

Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року по справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товарів. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи вищезазначене, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у оскаржуваних рішеннях, митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

За таких обставин визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 10 серпня 2021 року № UA 205140/2021/000011/2 та від 12 серпня 2021 року № UA 205140/2021/000014/1 є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтується на нормах закону, тому їх слід визнати протиправними та скасувати.

Оскільки скаржником не наведено будь-яких заперечень стосовно проведеного судом першої інстанції розподілу судових витрат (включаючи витрати на правову допомогу), колегія суддів не вбачає підстав для визнання такого помилковим чи неправильним.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 березня 2022 року у справі № 140/15481/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 01 серпня 2022 року.