Справа № 320/6568/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 серпня 2022 року Київ № 320/6568/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву адвоката Клечановської Юлії Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення та поновлення на посаді,

у с т а н о в и в:

адвокат Клечановська Ю.І. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 пред`явивши вимоги виконкому Української міської ради Обухівського району Київської області про визнання протиправним та скасування розпорядження від 26.04.2022 №103-к "Про звільнення ОСОБА_2 з посади головного спеціаліста з міграційних питань (адміністратора) відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Української міської ради" та поновлення ОСОБА_1 на раніше займаній посаді.

Дослідивши зміст позовної заяви та долучених до неї документів, в порядку ст.171 КАСУ, суд приходить до висновку про її невідповідність вимогам ст.160, 161 КАСУ, у зв`язку з чим позовна заява підлягає залишенню без руху.

Так, згідно із ч.1 ст.160 КАСУ, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За правилом п.5 ч.5 ст.160 КАСУ, у позовній заяві, поміж іншого, зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини.

Так, у поданій суду позовній заяві представник заявниці стверджує, що через існування реальної загрози життю та здоров`ю ОСОБА_1 , остання була вимушена покинути своє місце проживання (м. Обухів Київської області) та переселитися на Захід України.

Відтак, на усунення недоліків позову, представник позивачки повинна зазначити, коли конкретно позивачка покинула м. Обухів та обставини, існування яких створювало реальну загрозу життю та здоров`ю її довірительки, в контексті офіційних повідомлень Київської обласної військової адміністрації щодо непроведення активних бойових дій в м. Обухові та Обухівському районі Київської області; послатися та надати докази, які підтвердужються реальну загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_1 для виконання покладених неї обов`язків державного службовця під час запровадження воєнного стану; надати докази переміщення ОСОБА_1 виключно в межах території Україїни та набуття нею статусу внутрішньо переміщеної особи, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та/або набуття статусу туриста; отримання тимчасового захисту; шляхом отримання статусу біженця в країнах ЄС у період перебування за межами України; надання доказів неперетинання ОСОБА_1 державного кордону України до моменту прийняття спірного розпорядження; викладення обставин, з посиланням на докази одержання повідомлення від начальника відділу управління персоналом Української міської ради про необхідність подання заяви про відпустку без збереження заробітної плати і, що таке повідомлення через VoIP додаток не було спамом; детальний опис порядку подання заяви позивачкою про відпустку без збереження заробітної плати та доказ одержання її відповідачем; подання всіх копій сторінок трудової книжки; викладення обставин переходу позивачки з посади головного спеціаліста сектору оформлення документів Обухівського районного відділу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області на посаду головного спеціаліста з міграційних питань відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Української міської ради; надання власного письмого підтвердження саме позивачкою щодо відсутності іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.11 ч.5 ст.160 КАСУ); посилання на обставини обов`язку роботодавця надавати відпустки працівникам у період воєнного стану; подання квитанції про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн. за вимогу немайнового характеру- скасування розпорядження; обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів позивачки оспорюваним рішенням з розкриттям змісту порушених прав.

При цьому, суд наголошує, що наведення змісту положень законів та нормативно-правових актів, цитування їх приписів без фактичної аргументації, що оспорюване рішення є протиправним не є обґрунтуванням тверджень щодо його протиправності.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, суд також зважив на таке:

за приписами ч. 3 ст. 161 КАСУ, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів, доданих до позовної заяви, вбачається, що позивачкою не сплачений судовий збір, а у позовній заяві міститься посилається на п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на що, суд вказує: за п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Водночас, у позовній заяві представник заявниці просить визнати протиправним і скасувати розпорядження відповідача від 26.04.2022 №103-к "Про звільнення ОСОБА_2 з посади головного спеціаліста з міграційних питань (адміністратора) відділу з питань організації надання адміністративних послуг виконавчого комітету Української міської ради", тому зазначена позовна вимога не охоплюється пільгою, передбаченою п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн.

За таких обставин, ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 992,40 грн.

Крім того, згідно з ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог цього положення процесуального закону представником позивачки була подана заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій у якості поважних причин пропуску зазначено: запровадження в Україні воєнного стану та помилкове звернення до неналежного суду за захистом порушених прав заявниці.

Розглянувши вказану заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

поважними за змістом ст.122 КАСУ обставинами визнаються ті, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Наведений аргумент щодо запровадження в Україні воєнного стану cуд до уваги не приймає, оскільки позивачка, не дивлячись на воєнний стан Україні, реалізувала своє право на звернення до суду шляхом подачі позову спочатку до Обухівського районного суду Київської області, а в подальшому і до Київського окружного адміністративного суду, і воєнний стан не став при цьому на заваді.

Крім того, відповідно до Закону України "Про критичну інфраструктуру", "Про правовий режим воєнного стану", "Про оборону", суди як об`єкти критичної інфраструктури не припиняли та не припиняють функціонувати під час воєнного стану.

Поміж іншого, суд також акцентує увагу, що 26 травня 2021, набув чинності Закон № 1416-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи". З цього часу будь-яка особа мала можливість звернутися до суду в електронній формі. Електронний суд дозволяє подавати учасникам судового процесу до суду будь-які документи в електронному вигляді, а також надсилати таким учасникам процесуальних документів в електронному вигляді, паралельно з документами у паперовому вигляді відповідно до процесуального законодавства.

До Електронного суду користувачі можуть надіслати в електронному вигляді і матеріали, передбачені процесуальним законодавством.

Оскільки позивачка є активним користувачем додатків месенджерів, мала реальну можливість скористатися і підсистемою "Електронний суд".

Таким чином, для суду не є переконливим довод про воєнний стан як перешкоду своєчасного звернення до суду.

Так само суд не відносить до поважних причин пропуску строку звернення помилкове направлення позову до іншого суду, оскільки такі дії обумовлені виключно добровільним волевиявленням позивачки та/або її представника та об`єктивно не створюють перешкод для звернення до належного суду.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд звертає увагу на те, що правова природа строку звернення дозволяє констатувати, що його запровадження обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. При цьому зі змісту положень КАС України вбачається, що у ньому, як правило, не визначено граничні межі, у яких адміністративні суди можуть приймати рішення про поновлення строку. Окрім цього, не містить КАС України й конкретних підстав та критеріїв, за якими можливо оцінити поважність причин пропуску відповідного строку.

Ураховуючи факт того, що поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

Отже, дії щодо звернення до неналежного суду не можуть бути випраданням порушення процесуального строку.

З огляду на викладене суд констатує, що суду не було надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, а тому мотиви та підстави зазначені у заяві про поновлення строку звернення суд відхиляє, а у задоволенні заяви про поновлення такого строку відмовляє.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку, - ч.1 ст.123 КАС України.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати суду доказово підтверджену заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду для вирішення питання можливості питання подальшого руху позовної заяви.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.123, 161, 169, 243, 248 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позовну заяву Клечановської Юлії Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до виконавчого комітету Української міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення та поновлення на посаді, - залишити без руху.

Встановити десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.