Справа № 280/3283/22
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2022-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року Справа № 280/3283/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст груп» до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування розпоряджень, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст груп»» (далі - позивач, ТОВ «Ферст груп») до Державної податкової служби України (далі - відповідач, ДПС України), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної податкової служби України від 29.09.2021 р. №461-р/л;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної податкової служби України від 03.12.2021 р. № 573-р/л.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 4962,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що розпорядження ДПС про призупинення дії ліцензії та про анулювання ліцензії видані з порушенням чинного законодавства, з наступного. Позивач набув право здійснення ліцензованої діяльності з виробництва пального 08.08.2019 - з дати видачі відповідної ліцензії, проте був позбавлений відповідного права 01.11.2019 - датою винесення розпорядження ДПС України від 01.11.2019 № 116-р/л про анулювання ліцензії ТОВ «Ферст груп». Після 01.11.2019 у позивача були відсутні правові підстави щодо подальших оплат річної плати за ліцензію, оскільки ліцензія була анульована розпорядженням ДПС України від 01.11.2019 № 116-р/л. Після винесення постанови Третього апеляційного адміністративного суду по справі № 160/2945/20, яким скасовано розпорядження ДПС України від 01.11.2019 №116-р/л, у позивача поновилося право на здійснення ліцензованої діяльності з виробництва пального. Дата поновлення права на здійснення відповідної діяльності - 06.04.2021. З урахуванням періоду, який минув до анулювання ліцензії (з 08.08.2019 по 01.11.2019 - 87 днів), річний період дії ліцензії для позивача закінчувався через 278 днів, починаючи з 06.04.2021, тобто останнім днем річного періоду дії ліцензії позивача на виробництво пального є 09.01.2022. Позивач мав право на здійснення оплати за наступний річний період дії ліцензії до 09.01.2022. Відповідач не мав правових підстав для винесення 29.09.2021 розпорядження про призупинення дії ліцензії позивача, оскільки на вказану дату щодо позивача не настав строк чергового платежу для оплати за ліцензію. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30 травня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

05.07.2022 надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог з наступних підстав: за заявою ТОВ «Ферст груп» видано ліцензію па право виробництва пального реєстраційний номер 00023 з терміном дії з 08.08.2019 до 08.08.2024. На підставі встановлення факту подання TOB «Ферст груп» недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії, розпорядженням ДПС України від 01.11.2019 № 116-р/л анульовано ліцензію з 11 листопада 2019 року. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі №160/2945/20, яке 06.04.2022 набрало законної сили на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі №160/2945/20, розпорядженням ДПС України від 29.09.2021 №461-р/л скасоване розпорядження від 01.11.2019 №116-р/л про анулювання ліцензії. З 08.08.2019 кожен наступний щорічний платіж на бюджетний рахунок повинен вноситись позивачем до 08.08.2020, до 08.08.2021, до 08.08.2022 і до 08.08.2023. Твердження позивача щодо розрахунку строків внесення чергових платежів в залежності від кількості днів користування ліцензією не відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», якою встановлено термін дії ліцензії - п`ять років, а не 1825 днів. Строки сплати також встановлені в роках - щорічно, а не кожні 365 днів. 21.12.2021 до відповідача надійшло звернення позивача та зареєстровано за вхідним номером 37823/6, до якого додані копії платіжних доручень з відмітками банку про внесення чергового платежу за відповідну ліцензію, до дати вручення позивачу розпорядження про анулювання ліцензії, ДПС отримано інформацію про внесення чергового платежу, що стало підставою для поновлення дії ліцензії реєстраційний номер 00023 з терміном дії з 08.08.2019 до 08.08.2024. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, у 2022 році ліцензія на виробництво пального з реєстраційним номером 00023 з терміном дії з 08.08.2019 до 08.08.2024, видана Товариству з обмеженою відповідальністю «Ферст груп», є діючою. Правомірність прийнятих ДПС України розпоряджень від 29.09.2021 № 461-р/л «Про призупинення дії ліцензії» та від 03.12.2021 № 573-р/л «Про анулювання ліцензії» підтверджена фактичними обставинами та документальним доказами. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство отримало ліцензію на право виробництва пального №00023 з терміном дії з 08.08.2019 до 08.08.2024.

ДПС України 01.11.2019 винесено розпорядження № 116-р/л про анулювання ліцензії ТОВ «Ферст груп» № 00023 від 08.08.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 160/2945/20 визнане протиправним та скасоване розпорядження ДПС України від 01.11.2019 №116-р/л про анулювання ліцензії ТОВ "Ферст Груп" №900023 від 08.08.2019.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 по справі №160/2945/20 вказане вище рішення суду в частині скасування ліцензії залишено без змін.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у справі №160/2945/20, яке 06.04.2021 набрало законної сили на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі №160/2945/20, розпорядженням ДПС України від 29.09.2021 №461-р/л скасоване розпорядження від 01.11.2019 №116-р/л про анулювання ліцензії.

Також, 29.09.2021 ДПС України винесено розпорядження №461-р/л про призупинення дії ліцензії у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію.

Копія розпорядження направлена на поштову адресу позивача списком поштових відправлень ДПС № 1100 за 29.09.2021 трек-номер 974, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та повернута за зворотною адресою з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Станом на 03.12.2021 до ДПС України не надходило на розгляд звернення позивача з копією платіжного доручення з відміткою банку, яке свідчить про внесення чергового платежу за відповідну ліцензію.

03.12.2021 ДПС України винесено розпорядження №573-р/л про анулювання ліцензії у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію протягом 30 днів з моменту призупинення дії ліцензії.

Не погоджуючись з розпорядженнями «Про призупинення дії ліцензії» та «Про анулювання ліцензії», вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до абзацу 55 статті 1 Закону №481/95-ВР (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) виробництво пального - діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, в результаті якої отримується пальне або інші продукти переробки.

Згідно з статтею 2 Закону №481/95-ВР виробництво пального здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) незалежно від форми власності за умови наявності ліцензії на право виробництва пального.

За визначенням статті 1 Закону №481/95-ВР: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Частиною 5 ст. 3 Закону № 481/95 встановлено, що ліцензії на право виробництва пального видаються, призупиняються та анулюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Відповідно до статті 3 Закону № 481/95 дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості. Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету. Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 днів від моменту призупинення ліцензії. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

За приписами статті 4 Закону №481/95-ВР встановлено річну плату за ліцензії на виробництво спирту етилового, коньячного, плодового, зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, пального та для суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) первинного виноробства в розмірі 780 гривень (ч.1).

Ліцензії видаються терміном на п`ять років, а плата за них справляється щорічно (ч. 2).

Плата за ліцензії справляється до початку виробництва зазначеної продукції органом, що видає ліцензії, у розмірах, встановлених цим Законом, і зараховується до місцевих бюджетів (ч. 3).

Не дозволяється сплата за весь термін дії ліцензії (ч. 5).

Сплата чергового платежу за ліцензії здійснюється у розмірах, встановлених цим Законом, і справляється за кожний наступний щорічний термін дії ліцензії (ч.6).

Статтею 16 Закону №481/95-ВР визначено, що за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 (далі - Положення №227), основними завданнями Державної податкової служби України є: реалізація державної податкової політики, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Підпунктом 27 пункту 4 Положення №227 передбачено, що Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом; здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.

Відповідно до пункту 7 Положення №227 ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).

Таким чином, органом, який видає ліцензії на право виробництва пального та відповідно й здійснює контроль за дотриманням норм Закону №481/95-ВР, в тому числі й щодо сплати річної плати за ліцензію, є Державна податкова служба України та її територіальні органи.

Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що ТОВ «Ферст груп» отримано ліцензію на виробництво пального терміном дії з 08.08.2019 до 08.08.2024.

Сторонами не заперечується, що позивач не здійснив сплату чергового платежу за ліцензію по строку до 08.08.2021, що стало підставою для винесення оскаржуваних розпоряджень.

Суд не приймає доводи позивача, що останнім днем річного періоду дії ліцензії на виробництво пального є 09.01.2022, оскільки річний період дії ліцензії для позивача закінчувався через 278 днів, починаючи з 06.04.2021, з наступного.

Положення Закону №481/95-ВР передбачають річну плату за ліцензії, отже враховуючи отримання ліцензії ТОВ «Ферст груп» 08.08.2019, сплата за кожний наступний щорічний термін дії ліцензії має бути здійснена до 08 серпня відповідного року.

Законом №481/95-ВР не передбачена можливість продовження вказаного строку чи продовження терміну ліцензії, в тому числі на підставі рішення суду, як про те зазначає позивач.

Аргументи позивача щодо застосування іншого граничного терміну сплати за ліцензію та обчислення річного строку днями не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, розпорядження від 29.09.2021 № 461-р/л «Про призупинення дії ліцензії» та від 03.12.2021 № 573-р/л «Про анулювання ліцензії» були винесені відповідачем правомірно та в межах повноважень.

Водночас у відзиві на позовну заяву ДПС України повідомляє, що на підставі звернення позивача від 21.12.2021, до якого додані копії платіжних доручень з відмітками банку про внесення чергового платежу за відповідну ліцензію, у 2022 році ліцензія на виробництво пального з реєстраційним номером 00023 з терміном дії з 08.08.2019 до 08.08.2024, видана Товариству з обмеженою відповідальністю «Ферст груп», є діючою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на даний час права позивача не є порушеними, а відповідач діяв відповідно до приписів чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст груп до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування розпоряджень, - відмовити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферст груп» (69096, м.Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5; ),

Відповідач - Державна податкова служба України ( 04053, м.Київ, Львівська площа, буд.8; ).

Повне судове рішення складено 29.07.2022.

Суддя Б.В. Богатинський