Справа № 460/2996/17
Суддя: Швед Н. П.
Дата ухвалення: 2022-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/2996/17
Провадження №2-а/944/16/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Василиці Н.В.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Яворові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіксальної служби про визнання дій протиправними та скасування постанови №2499/20900/17 винесеної во заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника протидії митним правопорушенням Скоромного Я.І. від 03.07.2017року про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Львівської митниці Державної фіксальної служби про визнання дій протиправними та скасування постанови про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою во заступника начальника Львівської митниці ДФС №2499/20900/17 від 03.07.2017року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. Вважає вищевказану постанову незаконною, за наступних обставин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №2499/20900/17 від 13.06.2017 року, він об 13год 00хв 13.06.2017року, слідуючи з РП в Україну через митний пост "Грушів", в якості пасажира легкового автомобіля марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в"їхав в зону митного контролю, обравши для проходження митного контролю канал, позначений символами зеленого кольору (зелений коридор).

Під час перевірки інформації в ЄАІС ДФС України встановлено, що він 04.08.2014 ввіз через митний пост код 209080203 "Краковець" Львівської митниці ДФС України на територію України в митному режимі ''транзит" легковий автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Польща. Враховуючи строки транзитних перевезень легковий автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , підлягав вивезенню з митної території України протягом десяти діб, а в зоні діяльності однієї митниці протягом п`яти діб, однак, станом на 13.06.2017року такий з митної території вивезений не був.

До цього часу, він неодноразово перетинав кордон України, однак, жодних зауважень у працівників митниці з приводу переміщення транспортного засобу «WV GOLF» НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_2 до нього не було.

Транспортний засіб марки «WV GOLF» НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_2 у нього на відсутній, оскільки, він передав вищевказаний автомобіль волонтерам для здійснення волонтерської допомоги військовослужбовцям в зону АТО.

25.12.2014року, у даному транспортному засобі поломався двигун, відтак, можливості у нього вивезти такий із зони бойових дій, тому можливості вивезти такий в нього не було.

Звертає увагу на те, що протокол №2499/20900/17 від 03.07.2017 року про притягнення його до адмінвідповідальності, на підставі якого була винесена оскаржувана постанова, розглянутий посадовою особою у його відсутності, чим було порушено його право на захист.

Крім цього, з дня вчинення ним адміністративного правопорушення пройшов передбачений ст.487 МК України строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову во заступника начальника Львівської митниці ДФС №2499/20900/17 від 03.07.2017року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України у вигляді штрафу, в розмірі 8500 гривень та закрити провадження у справі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився,хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, його представник - адвокат Чорній І.А. скерував на адресу суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити. розгляд справи проводити у відсутності сторони позивача.

Представник відповідача Львівської митниці Державної фіскальної служби України в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що вбачається із розписок - повідомлень які містяться в матеріалах справи, жодних клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності на адресу суду не скерував.

Однак, 14.11.2017 скерував на адресу суду заперечення на позовну заяву, з яких слідує, що що 13.06.2017року близько 13 год 00хв. позивач ОСОБА_1 слідуючи з РП в Україну, через митний пост "Грушів" в якості пасажира легкового автомобіля марки "Форд Транзит" р.н. НОМЕР_5 в`їхав в зону митного контролю, обравши для проходження митного контролю, канал позначений символом "зелений коридор". Під час перевірки інформації в ЄАІС ДФС України було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 04.08.2014року ввіз на митну територію України через митний пост «Краковець» в митному режимі «транзит» транспортний засіб марки «WV GOLF» НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Польща.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Позивач ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини події, у зв`язку з якими порушено строк транзиту транспортного засобу не звертався. Жодних підтверджуючих документів щодо причин аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб у відповідності до вимог ст.460 МК України та місця знаходження даного транспортного засобу відповідачу не надав.

Відповідно до електронної бази даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС Держмитслужби України ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався.

Щодо покликання позивача на те що вищевказаний транспортний засіб був переданий ним для здійснення доставки волонтерської допомоги в зону антитерористичної операції, то слід прийти до наступного.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.1 Закону України від 05.07.2012 №3236-17 «Про волонтерську діяльність» одним з напрямів здійснення волонтерської діяльності є надання волонтерської допомоги Збройним силам України, іншим військовим формуванням, правоохоронним органам, органам державної влади під час особливого періоду, правових режимів надзвичайного чи воєнного стану, проведення антитерористичної операції.

Волонтери можуть надавати волонтерську допомогу індивідуально, при цьому вони зобов`язані повідомляти отримувачів волонтерської допомоги про те, що вони не співпрацюють з організаціями та установами, що залучають до своєї діяльності волонтерів. Волонтери не можуть надавати волонтерську допомогу індивідуально за напрямами, визначеними абзацами 7,8 частини 3 статті 1 цього Закону.

Згідно п.3 ст.6 Закону, залучення транспортних засобів під час мобілізації здійснюється військовими комісаріатами на підставі рішень місцевих державних адміністрацій, які оформлюються відповідними розпорядженнями.

Приймання-передача транспортних засобів, залучених під час мобілізації, та їх повернення після оголошення демобілізації здійснюються на підставі актів приймання-передачі, в яких зазначаються відомості про власників, технічний стан, залишкову (балансову) вартість та інші необхідні відомості, що дають змогу ідентифікувати транспортні засоби.

У зв`язку з цим вважає, що посадовою особою Львівської митниці ДФС правомірно винесено оскаржувану постанову на підставі якої притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної

відповідальності за порушення митних правил, оскільки, своїми діями ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товару до митного органу призначення більше ніж на 10 діб, і в його діях наявний склад порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.470 МК України. Просить суд, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та дав їм правову оцінку.

Згідно з ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Згідно з ст.74,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 об 13год 00хв 13.06.2017року, слідуючи з РП в Україну через митний пост "Грушів", в якості пасажира легкового автомобіля марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в"їхав в зону митного контролю, обравши для проходження митного контролю канал, позначений символами зеленого кольору (зелений коридор).Під час перевірки інформації в ЄАІС ДФС України було встановлено, що ОСОБА_1 04.08.2014 ввіз через митний пост код 209080203 "Краковець" Львівської митниці ДФС України на територію України в митному режимі ''транзит" легковий автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Польща, про дану подію було складено протокол про адміністративне правопорушення №2499/20900/17 від 13.06.2017 року.

Інформацію до баз даних митниці було внесено згідно поданих до митного контролю документів, а саме: паспорта громадянина України ОСОБА_1 для виїзду за кордон та контрольного талону.

03.07.2017року на підставі вищевказаного протоколу во заступника начальника Львівської митниці ДФС начальником протидії митним правопорушенням Скоромним Я.І.03.07.2017року було винесено постанову №2499/20900/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 8500 гривень.

Згідно оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 близько 13год.00хв. 13.06.2017року року слідуючи з РП в Україну через митний пост «Грушів», в якості пасажира легкового автомобіля марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_6 в`їхав в зону митного контролю, обравши для проходження митного контролю канал, позначений: символами зеленого кольору ("зелений коридор").Під час перевірки інформації в ЄАІС ДФС України було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 04.08.2014 ввіз через митний пост код 209080203 Львівської митниці ДФС України на територію України в митному режимі ''транзит" легковий автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Польща.

Враховуючи строки транзитних перевезень легковий автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , підлягав вивезенню з митної території України протягом десяти діб, а в зоні діяльності однієї митниці протягом п`яти діб, однак, станом на 13.06.2017року такий з митної території вивезений не був.

Відповідно до ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст.381 МК України.

Згідно з ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частина 3 статті 470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частина 1 статті 494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Варто наголосити, що хоч транспортний засіб керований ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч.3 ст.470 МК України, оскільки згідно з п.57 ч.1 ст.4МК України, термін "товар" вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законам поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що рухомими речима є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Нормами ст.ст.90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України, проте, всупереч ст.192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінанси) України від 31.05.2012 року № 657, позивач ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини події, у зв`язку з якою порушено ці строки, та із заявою про місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та його ремонту не звертався, будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб у відповідності до вимог ст. 460 МК України, позивач ОСОБА_1 не надав.

Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС Держмитслужби України, ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався.

З врахуванням наведеного слід прийти до висновку що позивач ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки товару до митного органу призначення більше ніж на 10 діб, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.470 МК України. Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 8500 грн., накладено на ОСОБА_1 в межах санкції ч.3ст.470Митного Кодексу України.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.1 Закону України від 05.07.2012 №3236-17 «Про волонтерську діяльність» одним з напрямів здійснення волонтерської діяльності є надання волонтерської допомоги Збройним силам України, іншим військовим формуванням, правоохоронним органам, органам державної влади під час особливого періоду, правових режимів надзвичайного чи воєнного стану, проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ч.2 ст.7 даного Закону визначено, що волонтери надають волонтерську допомогу на базі організації чи установи, на підставі договору про провадження волонтерської діяльності, укладеного з такою організацією чи установою, або без такого договору.

Волонтери можуть надавати волонтерську допомогу індивідуально, при цьому вони зобов`язані повідомляти отримувачів волонтерської допомоги про те, що вони не співпрацюють з організаціями та установами, що залучають до своєї діяльності волонтерів. Волонтери не можуть надавати волонтерську допомогу індивідуально за напрямами, визначеними абзацами сьомим та восьмим частини третьої статті 1 цього Закону.

Згідно вимоги п.1 ст.6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 2 листопада 1993року військово-транспортний обов`язок установлюється з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період транспортними засобами і технікою і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян - власників транспортних засобів.

Відповідно до п.3 ст.6 Закону, залучення транспортних засобів під час мобілізації здійснюється військовими комісаріатами на підставі рішень місцевих державних адміністрацій, які оформлюються відповідними розпорядженнями.

Приймання-передача транспортних засобів, залучених під час мобілізації, та їх повернення після оголошення демобілізації здійснюються на підставі актів приймання-передачі, в яких зазначаються відомості про власників, технічний стан, залишкову (балансову) вартість та інші необхідні відомості, що дають змогу ідентифікувати транспортні засоби.

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл.55 Р.ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України.

Згідно із ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, законодавством чітко визначені умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Однак, на момент складення протоколу про порушення митних правил та винесення постанови позивач не надав документи, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України.

Щодо покликання позивача на пропущення митним органом шестимісячного строку на його притягнення до адміністративної відповідальності, то такі твердження підставно визнані судом безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.522 МК України (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) справи про порушення митних правил, передбачені статями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З огляду на викладені норми, адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачене ст.470 МК України, може бути накладено органом доходів і зборів не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Крім того, поняття триваючого правопорушення роз`яснюється листами Міністерства юстиції України № 22-34-1465 від 01.12.2003р., № 22-14-493 від 17.07.2007р.

Згідно вказаних листів триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винна особа безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999р. № 1-рп/99, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на обставини справи, строк притягнення до відповідальності слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення підстав для притягнення до відповідальності.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності.

З огляду на викладене правила обчислення строку притягнення особи до відповідальності визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова заступника начальника Львівської митниці Державної фіксальної служби від 03.07.2017 винесена у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття постанови; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; та в строки передбачені законом, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно ст.485 МК України, а відтак заявлений

позов про визнання протиправною і скасування спірної постанови в справі про порушення митних правил є необґрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 242-244, 246, 268, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіксальної служби про визнання дій протиправними та скасування постанови №2499/20900/17 винесеної во заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника протидії митним правопорушенням Скоромного Я.І. від 03.07.2017року про порушення митних правил - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівської митниця ДФС

юридична адреса: 79000 вул.Костюшка, 1 м.Львів.

Суддя: Швед Н.П.