Справа № 338/322/22
Суддя: Шишко О. А.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/322/22

02 серпня 2022 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Шишка О. А.,

з участю: секретаря Сіщук Г. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Гринишин Василь Мирославович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - інспектор СРПП відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Гринишин В.М., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №956688 від 14 лютого 2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн; справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 23.06.2022 року неналежного відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області замінено на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА №956688 від 14.02.2022 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Зазначену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Обставини вказані у оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, оскільки він транспортним засобом не керував. Зазначив, що у нього у власності є трактор марки Т-16МГ, д.н.з. НОМЕР_1 , однак він не має права на керування такою категорією транспортних засобів, тому він ним не керує. 14.02.2002 року його односелець ОСОБА_2 попросив у нього транктор для особистих потреб. Оскільки він не має права керуваня трактором, то за кермо сів ОСОБА_2 . У селі Глибівка у тракторі закінчилося пальне і він залишився біля трактора, а ОСОБА_2 пішов за пальним. В цей час до нього підійшли працівники поліції, які з`ясували, що це його транспортний засіб і, не зважаючи на його пояснення, що він не перебував за кермом, склали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Про складення інших протоколів, зокрема за порушення ч.1 та 2 ст.126 КУпАП працівники поліції йому не повідомили.

Крім того, оскаржувана постанова не містить посилань на ст. 251 КУпАП та докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП. Інспектором, який виніс постанову, не з`ясовано обставини справи, як це визначено ст. 280 КУпАП, не встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він (позивач) у вчиненні такого.

З огляду на викладене, посилаючись на вимоги ст. 77 КАС України, просить позов задовольнити.

22 липня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Представник відповідача зазначає, що 14 лютого 2022 року біля 17 год 32 хв під час патрулювання та виконання службових обовязків поліцейським СРПП відділення №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Гринишиним В.М. було виявлено трактор марки Т-16МГ, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Поліцейський підійшов, належним чином представився водію і попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційні документи та поліс обов`язкового страхування .

Оскільки водій не надав вказаних документів то працівник поліції, роз`яснивши позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст.63 Конституції України, відповідно до вимог ст.278, 279 КУпАП розглянув справу відповідно до вимог чинного законодавства. За результатами розгляду справи інспектор виніс постанову у справі про адміністратине правопорушення серії БАА №956688 від 14 лютого 2022 року з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Зміст постанови було оголошено позивачу, однак позивач від її отримання відмовився.

Вважає, що постанова винесена працівником поліції в межах його компетенції, є правомірною, тому просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Михайлишин М.В. позов підтримав та пояснив, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.126 КупАП винесена працівником поліції з порушенням чинного законодавства. Зокрема він не з`ясував всіх обставин справи, не врахував пояснення позивача, що той не перебував за кермом, надані під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, та не повідомив позивача про винесення постанови, чим позбавив останнього права на захист та пояснення щодо обставин справи. Також зазначив, що відповідачем на підтвердження обставин, викладених у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не надано доказів порушення ч.1, 2 ст.126 КУпАП, як то пояснень свідків чи фото- або відеофіксацію. За таких обставин вважає, що постанова є неправомірною і просить її скасувати.

Додатково вказав, що постановою Богородчанського районного суду від 31.03.2022 року у справі № 338/210/22 провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення. Зі змісту даної постанови видно, що належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 14 лютого 2022 року о 17 год 32 хв на вул. Гагаріна в с. Глибівка керував трактором марки "Т-16 МГ", н. з. НОМЕР_1 , в матеріалах справи відсутні.

Представник відповідача та третя особа, які були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КУпАП, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектором СРПП відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Гринишиним В.М. 14 лютого 2022 року винесено постанову серії БАА №956688 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. У вказаній постанові зазначено, що 04 лютого 2022 року о 17 год 32 хв ОСОБА_1 в с.Глибівка керував трактором марки"Т-16 МГ", д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчкення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обовязкового страхування, чим порушив п.2.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з пунктами 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, що полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч. 1,2 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП).

Як передбачено ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно з ч. 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, а також за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності.

Суд вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Натомість, у постанові серії БАА №956688 інспектором СРПП відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Гринишиним В.М. не наведено та до постанови не додано жодних доказів факту керування ОСОБА_1 трактором й відповідно вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 126 КУпАП. Крім того, відповідач не надав і до суду доказів на підтвердження того, що вказана постанова винесена законно, не спростував доводів позивача щодо підстав для скасування постанови.

Таким чином належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, відповідачем суду не надані та матеріали справи таких не містять. Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечними доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Відповідно до до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії" зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20 вересня 2012 року, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

З врахуванням вищенаведеного, оскільки відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано належних і допустимих, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення поліцейським оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення від 14 лютого 2022 року серії БАА №956688 та не спростовано тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, так як постанова за змістом не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 139, 242 - 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - інспектор сектора реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Гринишин Василь Мирославович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії БАА №956688 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 14 лютого 2022 року інспектором СРПП відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Гринишиним В.М., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, скасувати, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий О. А. Шишко