Справа № 161/9688/22
Суддя: Черняк В. В.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9688/22
Провадження № 2-а/161/225/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Черняка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Тищука Олександра Ігоровича, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.10 ст.121 КУпАП, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем цього правопорушення.

Просить суд скасувати постанову відповідача від 14 липня 2022 року серія БАВ №297286.

У письмовому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на вищевикладене, а також відсутність від сторін клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, суд здійснює розгляд у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 липня 2022 року поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Тищуком Олександром Ігоровичем була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №297286, у якій зафіксовано, що ОСОБА_1 , 14 липня 2022 року о 22 год. 10 хв. по вул. 17-Вересня у с. Жидичин Луцького району Волинській області, керуючи автомобілем Seat Leon, НОМЕР_1 , перевозив дітей ростом до 144 см без використання дитячої утримуючої системи. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення приписів п.21.11 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч.10 ст.121 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.

В першу чергу суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні позову до поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Тищука Олександра Ігоровича, оскільки вона не є належним відповідачем у цій справі, а за змістом ст.222 КУпАП належним відповідачем у даному спорі є орган Національної поліції, тобто Управління патрульної поліції у Волинській області, від імені якого і винесена оскаржувана постанова.

Щодо позовних вимог до належного відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач, Управління патрульної поліції у Волинській області, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен був надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Переглянувши наданий відповідачем відеозапис події з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов висновку, що позивач дійсно 14 липня 2022 року о 22 год. 10 хв. по вул. 17-Вересня у с. Жидичин Луцького району Волинській області, керуючи автомобілем Seat Leon, НОМЕР_1 , перевозив дітей ростом до 144 см без використання дитячої утримуючої системи, чим порушив приписи п.21.11 «б» ПДР.

При цьому з оглянутого відеозапису видно, що автомобіль під керуванням позивача не відносився до винятків з правил, передбачених п.21.11 «б» ПДР, а саме не здійснював регулярні, регулярні спеціальні та нерегулярні пасажирські автобусні перевезення, а також не був спеціалізованим санітарним автомобілем бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, оперативним транспортним засобом.

Також з цього відеозапису видно, що в салоні автомобіля перебували три малолітні дитини, візуально віком 1-3 роки, які мають зріст менше ніж 145 см. Додаткових вимірювань зросту дітей в даному випадку не потребувалися, адже їх у низький зріст є очевидним з огляду на малолітство. До того ж сам позивач не вказував поліцейському, що діти більшого зросту ніж 145 см, не вимагав вимірювання зросту дітей. Всі діти перебували на задньому сидінні автомобіля, яке не було обладнане спеціальною утримуючою системою (дитячим кріслом).

Посилання позивача на те, що в спірній постанові не зазначено докази, якими підтверджується правопорушення суд відхиляє, оскільки в графі 7 «До постанови додаються» зазначено відео з бодікамери поліцейського, яке надано відповідачем та оглянуто судом.

Доводи позивача про не роз`яснення поліцейським прав та обов`язків спростовується відеозаписом з нагрудної камери, де видно, що поліцейський роз`яснив йому права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України (мітка часу 22 год. 23 хв).

Міркування позивача з приводу того, що ним заявлялося клопотання про залучення захисника та надання доказів вчиненого ним правопорушення спростовується відеозаписом з нагрудної камери, де видно, що подібних клопотань в ході спілкування з поліцейським ним не заявлялося. Доказів протилежного суду не надано.

До того ж право на захист позивачем було повністю реалізовано за фактом подання цього позову, де він навів свої доводи стосовно інкримінованого йому правопорушення і на всі ці доводи судом було надано вичерпну відповідь.

З огляду на вищевикладене суду дійшов висновку, що відповідач належними та допустимим доказами, а саме відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.10 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.10 ст.121 КУпАП, а в ході розгляду справи суд не знайшов істотних процесуальних порушень під час розгляду уповноваженою службовою особою відповідача справи про адміністративне правопорушення, які б свідчили про незаконність оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за ним.

Керуючись ст.286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Постанову Управління патрульної поліції у Волинській області по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №297286 від 14 липня 2022 року залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачами у справі є:

1) Управління патрульної поліції у Волинській області, адреса місцезнаходження м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, ;

2) поліцейський взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Тищук Олександр Ігорович, службова адреса м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Повне судове рішення складено та підписано 02 серпня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк