Справа № 280/1026/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 280/1026/21

адміністративне провадження № К/9901/44983/21, К/990/6323/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача: Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення капіталізованих платежів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги (колегія суддів: головуючий суддя - Іванов С.М., судді - Панченко О.М., Чередниченко В.Є.) та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження (колегія суддів: головуючий суддя - Шлай А.В., судді - Прокопчук Т.С., Круговий О.О.),

УСТАНОВИВ:

Вступ

Відповідачу повернуто апеляційну скаргу у зв`язку із невиконанням нею вимог ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, а саме - несплатою судового збору. В подальшому, за результатами повторно поданої апеляційної скарги, відповідачем сплачено судовий збір та подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Проте, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки відповідач не подала до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав поважності причин пропуску такого строку.

Відповідач вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо неналежного її повідомлення про залишення апеляційних скарг без руху, що позбавило її можливості вчасно виконати вимоги суду та права на судовий захист.

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач, скаржник) про стягнення капіталізованих платежів у розмірі 1 766 740,61 гривень.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року позовні вимоги задоволено.

3. Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до Третього апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

4. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу залишено без руху.

5. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.

6. 16 листопада 2021 року ОСОБА_1 вдруге подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року була залишена без руху.

7. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2022 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2021 року відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

8. Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року (провадження № К/9901/44983/21).

10. Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2022 року (провадження № К/990/6323/22).

11. Ухвалами Верховного Суду від 01 серпня 2022 року призначено касаційний розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Стислий виклад обставин у справі, встановлених судом апеляційної інстанції

12. Судом апеляційної інстанції повернуто апеляційну скаргу скаржника, подану вперше, оскільки на виконання вимог ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року вона не надала доказів сплати судового збору.

13. За результатами повторного звернення ОСОБА_1 із апеляційною скаргою, судом апеляційної інстанції було відмовлено у відкритті апеляційного провадження, оскільки нею не виконано вимоги ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року та не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

Доводи учасників справи

14. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги та ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження прийняті з порушенням норм процесуального права, оскільки вона їх не отримувала. Про наявність вказаних ухвал вона дізналася з мережі Інтернет.

15. Скаржник зазначає, що перед тим, як прийняти рішення про повернення апеляційної скарги чи про відмову у відкритті апеляційного провадження, у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, суд повинен обов`язково встановити факт отримання скаржником ухвали про залишення без руху в паперовій формі, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 01 липня 2021 року у справі № 522/3546/20, від 31 жовтня 2019 року у справі № 760/22516/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 826/10044/18, від 28 січня 2021 року у справі № 260/1888/20.

16. На думку скаржника, судом апеляційної інстанції не враховано вищевказаних висновків Верховного Суду, оскільки скаржник не отримувала винесені судом апеляційної інстанції ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

17. Відзиву на касаційні скарги у встановлений Судом строк позивачем подано не було, що відповідно до положень частини четвертої статті 338 КАС України не є перешкодою для подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Оцінка Верховного Суду.

Релевантні джерела права й акти їх застосування

18. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.

19. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

20. Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

21. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

22. Однак, зазначеним вимогам процесуального закону оскаржувані судові рішення не відповідають, а викладені у касаційних скаргах вимоги є обґрунтованими, з огляду на таке.

23. Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

24. Частинами першою - третьою статті 169 КАС України обумовлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

25. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

26. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

27. Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

28. Пунктом 1 частини другої статті 295 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

29. Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

30. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

31. Аналіз наведених норм свідчить про те, що висновок про можливість повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження, у випадку неусунення скаржником недоліків, визначених в ухвалі про залишення скарги без руху протягом строку, встановленого судом, може бути зроблено судом лише за умови обов`язкового встановлення факту отримання такої ухвали скаржником.

32. Тобто, при застосуванні зазначених наслідків, суд повинен встановити факт отримання скаржником такої ухвали.

Оцінка доводів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

33. Так, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено скаржнику десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду документа про сплату судового збору. В ухвалі зазначено, що у разі невиконання вимог ухвали апеляційна скарга буде повернута апелянту протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

34. 21 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про відстрочення сплати судового збору.

35. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто у зв`язку із невиконанням вимог ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року, а саме - ненадання доказів сплати судового збору.

36. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року була направлена на адресу відповідача та отримана нею.

37. Втім, матеріали справи не містять ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2021 року.

38. Окрім того, відповідно до наявного в матеріалах справи супровідного листа від 28 липня 2021 року № 280/1026/21 копію ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху було направлено рекомендованим поштовим відправленням на адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 до виконання.

39. Відповідно до наявної в матеріалах справи Реєстраційної картки поштового повідомлення - поштове відправлення повернулося із відміткою про невручення, а саме - «закінчення терміну зберігання».

40. Колегія суддів також зауважує, що повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху відповідачем подано до суду заяву про відстрочення сплати судового збору. Натомість, зі змісту заяви убачається, що вказана заява подана як окремий документ, а не на виконання вимог ухвали щодо усунення недоліків апеляційної скарги.

41. ОСОБА_1 вдруге звернулась до Третього апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

42. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Суд апеляційної інстанції визнав неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження та відмовив скаржнику у задоволенні заяви про поновлення строку, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже, не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

43. Відповідно до наявного в матеріалах справи супровідного листа від 24 листопада 2021 року № 280/1026/21 ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху направлено на адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

44. Натомість конверт з копією зазначеної ухвали повернувся на адресу Третього апеляційного адміністративного суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

45. Керуючись положеннями частини одинадцятої статті 126 КАС України, відповідно до якої, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом вжито всіх можливих процесуальних засобів щодо повідомлення особи про прийняте рішення.

46. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2022 року у відкритті апеляційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 відмовлено, оскільки на виконання вимог ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року нею не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

47. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

48. Європейський суд з прав людини в рішенні від 8 листопада 2018 року у справі «Созонов та інші проти України» зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки або інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію в тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

49. Згідно із частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

50. Частиною п`ятою статті 251 КАС України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

51. За змістом частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

52. Водночас, положення КАС не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою ``за закінченням встановленого терміну зберігання``, така відмітка не передбачена як причина невручення судового повідомлення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Отже, така відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

53. Застосування наслідків встановлених положеннями частини другої статті 298, пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, а також пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, можливе за умов беззаперечного встановлення та з`ясування судом дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, яке є визначальним для встановлення факту невиконання вимог вказаної ухвали.

54. Аналогічних висновків щодо застосування норм статті 251 КАС України дійшов Верховний Суд у постановах від 11 травня 2022 року у справі № 640/8155/19, від 10 лютого 2022 року у справі № 540/1540/20, від 23 грудня 2021 року у справі №640/5058/20, від 04 листопада 2021 року у справі № 826/4978/16 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18.

55. Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку, що направлення копії ухвали від 27 липня 2021 року та від 23 листопада 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, відбулося не у спосіб та порядку встановлений процесуальним законодавством.

56. Вказані обставини позбавили скаржника процесуального права вчасно відреагувати на ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та виконати їх вимоги шляхом подання документа про сплату судового збору, а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

57. Таким чином, доводи касаційних скарг щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неврахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 01 липня 2021 року у справі № 522/3546/20 знайшли своє підтвердження під час перегляду судом касаційної інстанції оскаржуваних ухвал суду апеляційної інстанції.

58. Разом з тим, колегія суддів критично оцінює посилання скаржника на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31 жовтня 2019 року у справі № 760/22516/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 826/10044/18, від 28 січня 2021 року у справі № 260/1888/20, оскільки вони стосуються інших обставин, а саме - направлення судового рішення електронною поштою.

59. З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги та ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягають скасуванню, оскільки судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

60. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

61. За правилами статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

62. Ураховуючи викладене, Верховний Суд приходить до висновку, що ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги та ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження прийняті з порушенням норм процесуального права, а тому підлягають скасуванню на підставі частини першої статті 353 КАС України із направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

63. Судові витрати відповідно до статті 139 КАС України відшкодуванню не підлягають.

64. Керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2022 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач: Н.В. Коваленко

Судді: Я.О. Берназюк

В.М. Шарапа