Справа № 451/250/22
Суддя: Куцик-Трускавецька О. Б.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 451/250/22
Провадження № 2-а/451/3/22
РІШЕННЯ

іменем України

02 серпня 2022 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

при секретарі судового засідання Федорук І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача

Представник ОСОБА_1 (позивач) адвокат Фрей А.В. подав до суду позов до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00009283 від 28.01.2022 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України;

визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ № 00009418 від 31.01.2022 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1 984, 80 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликалася на те, що 08.02.2022 його тещою було отримано постанови серії ВМ № 00009283 від 28.01.2022 та серії ВМ № 00009418 від 31.01.2022, складені Державною службою України з безпеки на транспорті, якими позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Як вбачається зі змісту оскаржуваних постанов, позивачем було порушено правила проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, внаслідок перевищення нормативного навантаження на вісь. Позивач з оскаржуваними постановами не погоджується, оскільки вважає, що він не вчиняв правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки фактична маса транспортного засобу не перевищила нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України; постанови складені з порушеннями вимог КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512, а викладені в них обставини не відповідають дійсності. При винесенні оскаржуваних постанов відсутні будь-які докази щодо вимірювання фактичного навантаження на строєну вісь транспортних засобів та докази перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами. Оскаржувані постанови містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння гранично допустимого навантаження на строєну вісь транспортного засобу з інформацією про фактичне навантаження на строєну вісь транспортного засобу в момент зважування, однак посадовою особою Укртрансбезпеки належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тонах. Зазначає, що транспортні засоби, вказані в оскаржуваних постановах, перевозили цукор, який за своїми фізичними властивостями є сипучим та подільним вантажем. Зазначений вантаж насипом розміщувався в спеціалізованому напівпричепі цистерна-Е та під час перевезення постійно переміщується по всім осям такого транспортного засобу, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху. Причіп, яким перевозився цукор, має форму цистерни і при перевезенні насипний (нерозподілений) вантаж має можливість зміщуватися (рухатися), а тому результати вимірювання, здійсненні Відповідачем, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем. Таким чином, в оскаржуваних постановах відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення ним правопорушень, працівниками державної служби України з безпеки на транспортні не в повній мірі встановлено необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав відповідач не відповідають обставинам справи, тому вищевказані постанови є незаконними, протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Представниця відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті 30.06.2022 надала на електронну адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що з вказаним позовом відповідач не погоджується і вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Вищевказані правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM3, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) 35-02/6013, 6014, 6015, 6016 дійсне до 26 жовтня 2022 року. Звертає увагу суду на те, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічних регламентів засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163. Відповідно розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті врегульовано не пунктами 25, 26 Правил №1567, а статтею 279-5 КУпАП. Необґрунтованими є посилання позивача на відсутність методики зважування щодо рідких (сипучих) вантажів, що можуть переміщуватися під час руху, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні пункту 22.5 Правил дорожнього руху, яка імперативно забороняє рух автомобільними дорогами транспортних засобів та їх составів з перевищенням хоча б одного із нормативних вагових параметрів у разі перевезення подільних (сипучих, наливних) вантажів. Стосовно доводів позивача про те, що відповідність маси кожного транспортного засобу нормативним параметрам, що визначені в пункті 22.5 ПДР України, підтверджена товарно-транспортними накладними (№ 16919 від 01.12.2021 та № 17077 від 02.12.2021) зазначає, що сам факт наявності товарно-транспортних накладних не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, а відтак не можуть сприйматися судом як належний та допустимий доказ. Стосовно доводів щодо відсутності необхідного, на думку позивача, обсягу інформації в постанові, зазначає, що оскаржувані постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідають усім вищенаведеним критеріям та містять необхідну інформацію, передбачену КУпАП України як Законом України. Вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, також визначені законодавцем та закріплені в п. 17 Порядку №1174. Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі. Стосовно твердження, що на веб-сайті за посиланнями, наведеними у постановах ,відсутня постанова в електронній формі зазначає, що відповідно до п. 17 Порядку №1174 інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Разом з тим, положення Порядку №1174 не передбачають надання доступу до Реєстру адміністративних правопорушень шляхом надання доступу до веб-сайту, зазначеного позивачем - https://wim.dsbt.gov.ua. Позивачу був наданий доступ до веб-сайту https://wim.dsbt.gov.ua Сервіс перевірки адміністративних правопорушень, завдяки якому він має можливість, відповідно до ст. 283 КУпАП, ознайомитись з зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, порядком звільнення від адміністративної відповідальності. Для отримання даних з Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху передбачений інший, визначений законодавцем порядок. Стосовно доводів позивача про те, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки стверджує, що відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% включно. Відсоткове перевищення навантаження на осі транспортного засобу здійснюється із врахуванням 16% відсоткової похибки. Отже, у постанові №00009418 розрахунок відсоткового перевищення навантаження на строєні осі виглядає так (27 510-22000-16%*27 5108)/22000)*100% = 5%. У постанові №00009283 розрахунок відсоткового перевищення навантаження на строєні осі виглядає так (28 600-22000-16%*287 600)/22000)*100% = 9,2%. Доводи позивача про те, що технічний засіб, на підставі вимірювань якого його притягнуто до відповідальності є несправним вважає необґрунтованими, так як фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту «WIM3,3», який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року №94. Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Щодо дотриманняпозивачем строків звернення до адміністративного суду зазначає, що зі зворотної сторони винесеної відповідачем кожної постанови є відомості про отримувача та відповідний трек-номер поштового відправлення: постанова серії ВМ № 00009418 від 31.01.2022 р. - 7593 (отримана 08.02.2022 членом сім`ї); постанова серії ВМ № 00009283 від 28.01.2022 р. - 782 (отримана 02.02.2022 членом сім`ї). З даних сервісу «Трекінг відправлень» з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що Постанови отримав член сім`ї. Таким чином, позивач пропустив законодавчо встановлений строк для звернення до суду з позовом. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за необґрунтованістю (а.с.54-69).

Також до відзиву представником відповідача надано наступні документи:

-Експертний висновок, зареєстрований в Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформацію України від 16.10.2020 року за №1182 дійсний до 16.10.2023 року яким встановлено, що комплекс «Інформаційно телекомунікаційна система (ІТС) Автоматизована система зважування ТЗ у русі (WIM)», відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації (а.с.80);

-Схема розміщення на автодорозі WIM-3 ОДР (а.с.114);

-НАКАЗ Про затвердження складу комісії з введення в експлуатацію, введення в експлуатацію та покладання обов`язків матеріально-відповідальної особи за систему зважування у русі (WIM) (а.с.77-78);

-Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.107-110);

-Сертифікати відповідності UA.TR.001 23 037-21 від 06.04.2021 року; UA.TR.001 23 038_21 від 06.04.2021 року; UA.TR.001 23 039-21 від 06.04.2021 року; UA.TR.001 23 040-21 від 06.04.2021 року пiдсистеми габаритного контролю транспортних засобi (а.с.89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 97);

-Сертифікат відповідності UA.TR.00l 35 323-20 (cмуга 3, зворотній напрямок руху, крайня ліва); UA.TR.00l 35 324-20 (смуга 4, зворотній напрямок руху, крайня права); UA.TR.001 35 322-20 (смуга 2, прямий напрямок руху, крайня ліва); UA.TR.001 35 321-20 (смуга 1, прямий напрямок руху, крайня права) підсистеми вагового контролю ТЗ (а.с.82, 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106);

-Сертифікат відповідності підсистеми ідентифікації ТЗ UA.TR.001 22 061-20 (смуга 1, прямий напрямок руху, крайня права); UA.TR.001 22 062-20 (смуга 2, прямий напрямок руху, крайня ліва); UA.TR.001 22 063-20 (смуга 3, зворотній напрямок руху, крайня ліва); UA.TR.001 22 064-20 (смуга 4, зворотній напрямок руху, крайня права) (а.с.81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 99);

-Сертифікат перевірки типу підсистеми вагового контролю UA.TR.001 76-20 Rеv.0 (а.с.96);

-Сертифікат перевірки типу UA.TR.001 6-21 Rev.0 підсистеми габаритного контролю ТЗ (а.с.98);

-Результати зважування та матеріали фіксації правопорушення в русі (а.с.70-114).

29.07.2022 представником позивача на розгляд суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що в оскаржуваних постановах зазначено лише марка, модель, державний номерний знак сідлового тягача, однак перевезення здійснювалося з використанням спеціалізованих напівпричепів (цистерн) і саме на їх осях (а не тягачі) було визначено перевантаження, а тому категорія таких транспортних засобів та їх тип залишаються невизначеними в оскаржуваних постановах, що суперечить вимогам наведених норм КУпАП та Інструкції № 512. В обґрунтування зазначених у відзиві фактичних обставин представник відповідача зазначає, що надає письмові докази на підтвердження своїх обґрунтувань, зокрема серед них вказує «Результати зважування та матеріали фіксації правопорушення в русі», про те крім трьох фотографій, які зафіксували державний номер тягача та вид з переду і боку, більше жодних документів, що підтверджують сам факт зважування та його результати (загальна маса, навантаження на осі та інші), відсутні. Крім цього, відповідач зазначає, що в оскаржуваних постановах вказано посилання в Інтернеті на офіційний вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі з використанням зазначеного в постановах ідентифікатору доступу. Однак за жодним посиланням, які зазначені в оскаржуваних постановах з використанням ідентифікатора доступу увійти для ознайомлення неможливо, оскільки доступ не надається з причини «Вказано неправильний ідентифікатор доступу». Оскаржувані постанови у справі про адміністративні правопорушення не містять необхідних складових, зокрема, обставин правопорушення, необхідних в достатній мірі для його кваліфікації, а тому вважає недоведеними вчинення позивачем, як відповідальною особою адміністративного правопорушення, а доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву вважає такими, що жодним чином не спростовують позовних вимог, а тому просить суд задовольнити позов у повному обсязі (а.с.119-122).

Заяви та клопотання, подані учасниками справи

31.05.2022 ОСОБА_2 надіслала на електронну адресу суду заяву відповідно до якої просить залучити її до участі у справі в якості представника відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті і надати доступ до матеріалів справи № 451/250/22 через підсистему «Електронний суд» (а.с.44-47).

02.06.2022 та 02.08.2022 представником позивача подано на розгляд суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні (а.с.49, 125).

30.06.2022 представницею відповідача подано на електронну адресу суду відзив на позовну заяву (а.с.54-69).

13.07.2022 представником позивача подано на розгляд суду клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості ознайомить з відзивом та доданими до нього документами, оскільки відзив на його адресу чи на адресу позивача не надходив (а.с.115).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 01.03.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3).

Ухвалами судових засідань від 06.04.2022, 03.05.2022, 02.06.2022, 13.07.2022 розгляд справи відкладено (а.с.37-38, 40, 50, 116).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки VOLVO, власником є ТОВ «Агрологістика», повна маса якого 19000, маса без навантаження 7100 (а.с.22).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , спеціалізованого напівпричіпу SPITZER, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником є ТОВ «Агрологістика» повна маса якого 34000, маса без навантаження 6530 (а.с.23).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії ВМ № 00009283 від 28.01.2022, старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_3 , розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM3.3. встановила, що 01.12.2021 о 20 год 14 хв, за адресою М-03 Київ - Харків - Довжанський, км 81 + 000, зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 13.420, днз НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 9,2 % (6,6 тон) (а.с.18).

Згідно Постанови серії ВМ №00009418 від 31.01.2022 , старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченко Владислав Олегович, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM3.3., встановив, що 02.12.2021 о 22 год 22 хв, за адресою М-03 Київ - Харків-Довжанський, км 81 + 000, зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 13.420, днз НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5. ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5% (5,51 тон) (а.с.19).

Згідно копій товарно-транспортних накладних здійснювалося перевезення цукру:

- №17077 від 02.12.2021 року загальна вага транспортного засобу (13 630 кг), загальна вага транспортного засобу з вантажем становила 38 820 кг (а.с.20);

- №16919 від 01.12.2021 року загальна вага транспортного засобу (13 630 кг), загальна вага транспортного засобу з вантажем становила 38 610 кг (а.с.21).

Трекінгом поштового відправлення № 782 та № 593 встановлено, що позивач особисто не отримував поштові відправлення з оскаржуваними постановами, які були направлені за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за вказаною адресою проживає мати позивача (а.с.24-25).

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України) та Правил дорожнього руху (далі ПДР), Закону України «Про автомобільні дороги», Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила).

У відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту - Положення), який є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушенні і накладає адміністративні стягнення (пункт 5 Положення).

Пунктом 7 Положення, для виконання покладених на неї завдань, Укртрансбезпека має право: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справи про порушення законодавства; використовувати засоби фото і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України Про дорожній рух, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі по тексту - Правила №30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 3 Правил №30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2019 року № 1174 (надалі Порядку № 1174).

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, несе її відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (ч. 1 ст. 14-3 КУпАП).

Враховуючи вищенаведені положення закону та з урахуванням того, що згідно п. 4 Порядку №1174 основними функціями системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, є в тому числі, автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів та автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення, - суд приходить до висновку, що зміст оскаржуваних постанов відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, зокрема, постанови містить в собі опис обставин, установлених під час розгляду справи; відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та вимогам Інструкції № 512, Додатку 1 до неї.

Окрім цього, постанови підписані шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм, викладених в ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мініфраструктури № 512 від 27.09.2021 року , постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформляється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Відповідно до абзацу 3 п. 8. Розділу II Інструкції, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт. Згідно п. 1 Розділу II Інструкції, Уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. 2, 3 ст. 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Згідно п. 2 Розділу II Інструкції, Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 3 Розділу II Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 8 Розділу II Інструкції, винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 3 Розділу IV Інструкції, винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що уповноваженою особою (старшим державним інспектором) 28.01.2022 ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00009283 стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 132-1 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000, 00 грн, а 31.01.2022 ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00009418 стосовно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 132-1 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000, 00 грн.

Оскаржувані постанови містять масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тоннах.

Також відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

При цьому, Відповідачем не доведено чи врахована похибка при винесенні постанов, оскільки у постановах не описано розрахунку перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5. ПДР України.

Ні у оскаржуваних постановах, ні у сервісі перевірки не зазначено повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, наявність та зазначення яких надало б можливість дійсно встановити наявність чи відсутність перевищення навантаження на вісь та його дійсний розмір. Зазначене у оскаржуваних постановах перевантаження на вісь у розмірі 9,2% (6,6 тон) та 5% (5,51 тон), без зазначення конкретної осі автомобіля не дозволяє встановити наявність чи відсутність перевищення навантаження.

Крім цього, при винесенні оскаржуваних постанов відповідачем залишено поза увагою вимоги п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Із наявних матеріалів справи не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не містять ні інформації про тип транспортного засобу, від якого залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, ні інформації про фактичну масу (вагу) вказаного в постановах транспортного засобу, ні інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для даного типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами.

Натомість оскаржувані постанови містять лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувані постанови не містять, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагових норм не надано.

Таким чином відповідачем не спростовано інформацію про фактичну вагу транспортного засобу позивача наведену у товарно-транспортних накладних.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови винесено без доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що позиція позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП нічим не спростовується, а тому суд вважає, що постанови серії ВМ №00009283 від 28.01.2022 та серії ВМ №00009418 від 31.01.2022, про накладення на нього адміністративних стягнень у виді штрафу є протиправними та підлягають скасуванню.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Частина 1 статті 132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахуванням вимог частини 1 статті 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати (сплачена сума судового збору) підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, відтак у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у справі № 922/2604/20 від 20.07.2021, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 222, 247, 251, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ №00009283 від 28.01.2022 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ №00009418 від 31.01.2022 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1984 (тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) 80 грн.

В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) грн. відмовити.

Реквізити сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 );

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддяО. Б. Куцик-Трускавецька