Справа № 160/25160/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2022 року м.Дніпросправа № 160/25160/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровської митниці на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі № 160/25160/21 (суддя Златін С.В.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» було задоволено. Суд визнав протиправними та скасував рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару: № UA110050/2021/000060/1 від 24.06.2021, № UA110150/2021/000123/1 від 24.06.2021, № UA110050/2021/000064/1 від 09.07.2021р..

Також суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» судовий збір у розмірі 22 700 грн..

15.02.2022 позивачем подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 600 грн. разом із специфікацією, актом здачі-приймання послуг, рахунком, платіжним дорученням та доказами направлення заяви відповідачу.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року стягнуто з Дніпровської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» витрати на правничу допомогу у розмірі 5 600 грн..

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває близько 100 справ між цими сторонами з аналогічним предметом спору. Тому, кількість часу, який визначено позивачем для надання вказаних послуг є, на думку скаржника, явно завищеним. Також, вказав, що вивчення судової практики, а також аналіз законодавства, формування та узгодження позиції по справі згідно правового аналізу ситуації, не є окремим видом правової допомоги, а є складовою процесу написання позовної заяви. Відповідно, вказані витрати не можуть підлягати окремій компенсації за рахунок скаржника. Крім того, з наданого позивачем платіжного доручення неможливо встановити до якої справи воно належить.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

26.07.2021 між позивачем та адвокатом Молочок А.О. був укладений договір про надання професійної правничої допомоги.

Сторонами складено Специфікацію № 02/22 до договору від 14.02.2021.

У матеріалах справи міститься копія акту від 14.02.2022 № 02/22 здачі-приймання наданих послуг на суму 5 600 грн., та у якому вказані види послуг, що надані адвокатом.

У матеріалах справи міститься копія довіреності на представництво інтересів позивача у суді, виданої адвокату Молочок А.О.

Молочок А.О. є адвокатом, що підтверджується інформацією із сайту Національної асоціації адвокатів України.

Позивачем надано також суду копію платіжного доручення № 23694 від 14.02.2022 про оплату юридичних послуг на суму 5 600 грн..

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції зазначив, що судові витрати, заявлені до відшкодування, обґрунтовано, витрати позивача на оплату послуг адвоката пов`язані з розглядом справи, вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначена у наданих до суду документах, є співмірною із складністю справи та з фактично виконаними послугами та роботами, витраченим адвокатом часом, ціною позову, що підтверджуються наданими позивачем належними доказами, в зв`язку з чим клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягає задоволенню.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Так, згідно п. 4 ч.1ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Колегія суддів вважає, що позивачем підтверджено понесення судових витрат на правничу допомогу у даній справі на суму 5 600 грн., яку суд обґрунтовано стягнув з відповідача.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на необґрунтованість витрат позивача на складання позовної заяви та складання письмової відповіді на відзив на позовну заяву, оскільки факт перебування на цей час сотні аналогічних справ між цими самими сторонами з аналогічним предметом спору у судах різної інстанції митним органом не доведено. Крім того, митним органом не доведено прийняття участі саме адвокатом Молочком А.О. у розгляді інших справ за участі цих же самих сторін.

Що стосується відсутності зв`язку між наданими позивачем документами та розглядом саме цієї справи, колегія суддів зазначає, що вказане твердження митного органу спростовано матеріалами справи, оскільки надана позивачем специфікація (додаток №02/22 від 14.02.2022) до договору про надання професійної правничої допомоги від 26.07.2021 та акт здачі-приймання наданих послуг від 14.02.2021 містять посилання саме на розгляд справи № 160/25160/21 (т.2, а.с. 61, 63).

Рахунок №02/22 від 14.02.2022 містить посилання на вказані специфікацію та акт виконаних робіт (т.2 а.с. 65).

Водночас, зі змісту платіжного доручення № 23694 від 14.02.2022 вбачається, що оплата здійснена відповідно до рахунку №02/22 від 14.02.2022 (т.2, а.с. 114).

Таким чином, зі змісту документів, наданих позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, вбачається, що вказані витрати понесені останнім саме у зв`язку з розглядом цієї справи № 160/25160/21.

Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі № 160/25160/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак