Справа № 240/38904/21
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Житомир справа № 240/38904/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Житомирської обласної прокуратури щодо не нарахування та виплати йому заробітної плати за період з 27 березня 2020 року по 21 жовтня 2021 року у відповідності до вимог ст. 81 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Житомирську обласну прокуратуру здійснити за період з 27 березня 2020 року по 21 жовтня 2021 року перерахунок його заробітної плати, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», включаючи оплату часу відпусток та компенсацію за невикористані відпустки у 2020-2021 роках, матеріальні допомоги з урахуванням розміру посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та усіх, встановлених у цей період надбавок і премій, та виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків та зборів) та фактично отриманою позивачем сумою виплат за вказаний період.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період роботи з 27.03.2020 по 21.10.2021 в органах прокуратури Житомирською обласною прокуратурою безпідставно нараховувалася йому заробітна плата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012, що слугувало наслідком порушення його права на отримання заробітної плати у повному розмірі гарантованого ч.3 ст.81 Закону України "Про прокуратуру".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10.05.2022 на адресу суду надійшов від Житомирської обласної прокурату відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки підстави для перерахунку заробітної плати позивачу у період з 27.03.2020 по 21.10.2021 відсутні, так як позивачем не успішно пройдено атестацію, що слугувало підставою для звільнення останнього з посади прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області.

Разом із відзивом на позов, представником прокуратури подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, у задоволенні якого ухвалою суду від 24.05.2022 відмовлено.

01.06.2022 від позивача надійшли до суду заперечення на відзив, в яких ОСОБА_1 просить до уваги твердження викладені у відзиві на позов до уваги не брати.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури України до 21.10.2021.

Наказом прокурора Житомирської області №207к від 08.11.2017 призначений на посаду прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області з 08.11.2017, на якій працював до дня звільнення 21.10.2021.

Наказом Житомирської обласної прокуратури від 20.10.2021 №469к позивача звільнено з посади прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області та органів Житомирської обласної прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» 21.10.2021.

У період з 27.03.2020 до 21.10.2021 позивачу нараховувалася заробітна плата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 №505.

Розмір посадового окладу позивача, у вказаний період не приведено до встановленого ст. 81 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач вважає, що такими діями Житомирської обласної прокуратури порушено його право на отримання заробітної плати у повному розмірі, гарантованому ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратури".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Згідно із ч.1 ст.81 Законом №1697-VІІ заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст. 81 Закону №1697-VІІ передбачалось, що посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених Законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат (в подальшому розмір окладу змінювався). Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора місцевої прокуратури з коефіцієнтом прокурора регіональної прокуратури - 1,2. В подальшому з 01.01.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII, яким внесено зміни до ч. 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" та визначено, що посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури становить 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а в подальшому посадовий оклад був збільшений до 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (Закон № 113-IX від 19.09.2019).

Після прийняття Закону України 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру", були прийняті Закон України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та Закон України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин".

Так, Законом № 79-VIII доповнений розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України , зокрема, п. 26, який передбачив, що норми і положення статті 81 Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Схема посадових окладів працівників органів прокуратури визначалась постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" (далі - постанова КМУ №505) із урахуванням відповідних змін.

Постановою КМУ №505 було надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів. Також передбачено, що видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року №6-р/2020 у справі №1-223/2018(2840/18) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України передбачено, що положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Частиною другою статті 152 Конституції України і частиною першою статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналіз викладених норм, дає підстави вважати, що починаючи з 26.03.2020 позивач мав право на отримання заробітної плати у розмірах, визначених ст.81 Закону №1697-VII.

Як свідчать матеріали справи, зокрема довідка Житомирської обласної прокуратури №21-508вих-21 від 04.11.2021 нарахування заробітної плати позивачу здійснювалося у період з 26.03.2020 по 29.10.2021, виходячи із розміру посадового окладу, який визначено постановою КМУ №505, а не Законом №1697-VII.

Натомість, представник відповідача у відзиві на позов заперечує право позивача на отримання заробітної плати у розмірах, який визначено ст.81 Закону №1697-VII.

Доводячи свою правову позицію, відповідач посилається на Закону України №113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон 113-ІХ), яким були внесені зміни до Закону України "Про прокуратури", зокрема, у частині 1 статті 7 Закону України "Про прокуратуру" слова "регіональні" та "місцеві" замінено відповідно на "обласні" та "окружні".

Означеним вище Законом передбачено, що переведення на посаду в обласні, окружні прокуратури відбувається лише у разі успішного проходження ними атестації та за заявою особи. До переведення на посади обласних, окружних прокуратур оплата праці прокурорів здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату працівників органів прокуратури.

За матеріалами справи, позивача на посади обласних, окружних прокуратур, не призначено, а з 21.10.2021 звільнено з органів прокуратури у зв`язку із рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

У зв`язку із непереведенням позивача до Житомирської обласної прокуратури позивачу нараховувалася заробітна плата у спірний період виходячи з положень постанови КМУ №505.

Втім суд не погоджується із такими діями відповідача та вважає за необхідне відмітити, що Конституційний Суд України, вирішуючи питання оплати праці прокурорів (справа № 1-223/2018(2840/18)), виходив з того, що заробітна плата, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом. У свою чергу, спеціальним законом, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, є Закон України "Про прокуратуру".

Таким чином, враховуючи те, що до Закону №1697-VII не вносилися зміни (у тому числі Законом №113-ІХ) щодо умов оплати праці прокурорів до їх переведення до обласної, окружної прокуратури у встановленому законом порядку, то суд вважає, що відповідач неправомірно нараховував та виплачував позивачу заробітну плату із застосуванням положень постанови КМУ №505, а не виходячи із положень Закону Закон №1697-VII.

Крім цього, запроваджені Законом №113-ІХ такі умови оплати праці, на період реформування органів прокуратури (п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону №113-ІХ) суд вважає явно дискримінаційними враховуючи те, що Законом №1697-VII передбачений єдиний правовий статус прокурорів в незалежності від будь-яких ознак чи обставин, а отже існування різних умов оплати праці в однакових умовах, лише у зв`язку із зміною назви прокуратури та проходження атестації, не може відповідати принципу верховенства права.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на суть та характер спірних відносин, на переконання суду, належним способом захисту порушених прав позивача буде саме зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату заробітної плати позивачу з 27.03.2020 по 21.10.2021 у відповідності до вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу різницю між фактично виплаченою заробітною платою та належною до виплати заробітною платою, розрахованою у порядку та спосіб, визначений ст. 81 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на те, що позивач у даній категорії справ звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 134, 139, 194, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Житомирської обласної прокуратури (вул. Святослава Ріхтера, 11, м.Житомир,10008. ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Житомирської обласної прокуратури щодо ненарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 27 березня 2020 року по 21 жовтня 2021 року відповідно до вимог ст. 81 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язати Житомирську обласну прокуратуру здійснити ОСОБА_1 за період з 27 березня 2020 року по 21 жовтня 2021 року перерахунок заробітної плати, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», включаючи оплату часу відпусток та компенсацію за невикористані відпустки у 2020-2021 роках, матеріальні допомоги з урахуванням розміру посадового окладу, визначеного ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та усіх, встановлених у цей період надбавок і премій, та виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою (без урахування податків та зборів) та фактично отриманою позивачем сумою виплат за вказаний період.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 04 серпня 2022 р.