Справа № 600/2104/22-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/2104/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправнимта скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 16.11. 2021 року, про скасування рішення УДМС України в Чернівецькій області від 20.08.2014 року про набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що за рішенням начальника УДМС України в Чернівецькій області від 11.11.2014 року набув громадянство України за територіальним походженням, та останньому видано довідку про реєстрацію особи громадянином України № 1251.

Разом з тим зазначив, що 16.11.2021 року посадовими особами відповідача прийнято рішення, яким скасовано попереднє рішення про набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням.

Зазначене вище спірне рішення вважає протиправним та таким, що грубо порушує законодавство України, а також порушує права, свободи та законні інтереси позивача, оскільки відповідачем не було зібрано та отримано доказів того, що на час прийняття оскаржуваного рішення останнім подано свідомо неправдиві відомості, так само як і відсутні посилання на встановлення і недостовірності або фальсифікації документів, поданих до заяви про набуття громадянства України, що відповідно до ст. 21 Закону України "Про громадянство України" є виключними підставами для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, які в даному випадку відсутні.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову зазначив, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що мати позивача ОСОБА_2 звернулась до посадових осіб відповідача із заявою про набуття громадянства України її дитиною на підставі частини 3 статті 8 Закону України "Про громадянство України" після досягнення її дитини 18 років.

При цьому зазначив, що відповідно до діючого законодавства, що регулює питання набуття громадянства України підстав для звернення ОСОБА_2 щодо прийняття до громадянства України її донькою (позивачем) не було, оскільки на момент звернення останній вже виповнилось 18 років, і за законодавством вона вже втратила підстави для отримання громадянства як неповнолітня - дитина.

Відтак, звертав увагу суду на те, що оскільки подані документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, рішення щодо набуття позивачем громадянства України відповідно до частини 3 статті 8 Закону України "Про громадянство України " підлягає скасуванню.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи в судовому засідання та витребувано додаткові докази по справі.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Представником позивача подано до заяву, в якій просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

2. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив.

3. Враховуючи приписи статті 194, 205 КАС України та подання представником позивача заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. 13.09.2021 року до УДМС у Чернівецькій області надійшла службова записка Начальника відділу у справах іноземців та осіб без громадянства щодо необхідності проведення перевірки законності набуття громадянства України ОСОБА_1 .

2. На виконання вказаної вказівки посадовими особами УДМС у Чернівецькій області проведено службову перевірку за фактами, викладеними у службовій записці від 13.09.2021 року.

3. Під час проведення перевірки встановлено, що підставою для набуття громадянства України відповідно до частини 3 статті 8 Закону України від 18.01.2001 року "Про громадянство України" ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 слугувало її народження на території України після 24 серпня 1991 року і той факт, що вона не набула громадянство України за народженням.

4. Проведеною перевіркою встановлено, що 20.08.2014 року до Шевченківського районного відділу у місті Чернівцях УДМС України Чернівецькій області звернулась громадянка ОСОБА_2 , із заявою про набуття громадянства України її дитиною ОСОБА_1 , 1995 року народження на підставі за частини статті 8 Закону Україні "Про громадянство України".

До заяви були додані копії документів, а саме: нотаріально засвідченні переклад паспорта громадянина Республіки Вірменія оформленого на особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 13.10.1995 відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, Чернівецької області на особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копії тимчасової посвідки на постійне проживання від 01.06.2011 року оформлену на особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; довідка з Посольства Республіки Вірменія в Україні від 01.10.2014 про те, що відомості відносно набуття громадянства Республіки Вірменія громадянкою ОСОБА_1 в комп`ютерному архівному автоматизованому комплексі паспортної системи паспортно-візового управління і архівного реєстру населення Посольства відсутні.

5. Судом встановлено, що підставою набуття громадянства України згідно частини 3 статті 8 Закону ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слугувало народження дитини на території України після 24 серпня 1991 року і факт, не набуття громадянства України за народженням.

6. 11.11.2014 року начальником УДМС України в Чернівецькій області прийнято рішення про оформлення набуття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянства України. Після подання заяви про набуття громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та подання ОСОБА_2 декларації про відсутність у дитини іноземного громадянства ОСОБА_1 було видано довідку про реєстрацію громадянином України № 1251, для оформлення паспорта громадянина України.

7. 19.11.2014 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Шевченківським РВ УДМС України видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

8. 13.09.2021 року посадовими особами відповідача здійснено перевірку факту законності набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі частини 3 статті 8 Закону України "Про громадянство України", за результатами якої було сформовано висновок в якому зазначено, що набуття громадянства України позивачем слід скасувати, як таке, що прийнято з порушенням вимог Закону України "Про громадянство України".

9. 16.11.2021 року Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області прийнято рішення, про скасування рішення УДМС України в Чернівецькій області від 20.08.2014 року, про набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235-III).

За наведеним у статті 1 Закону № 2235-III визначенням, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 6 Закону № 2235-ІІІ громадянство України набувається, серед іншого, за територіальним походженням.

Частиною 1 статті 8 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Водночас, приписами статті 21 Закону № 2235-ІІІ визначено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

3. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі - Порядок № 215).

Згідно з пунктом 26 Порядку № 215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Відповідно до пункту 88 Порядку № 215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу міграційної служби, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу міграційної служби про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.

4. З системного аналізу наведених правових норм слідує, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Тобто, необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону № 2235-ІІІ є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу за відомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 820/1293/16, від 24 квітня 2019 року у справі № 2040/5642/18 та від 19 грудня 2019 року у справі № 815/3575/15, що відповідно до частини 5 статті 242 КАС України суд враховує при застосуванні до спірних правовідносин.

5. Так, заперечуючи проти позову та приймаючи оскаржуване рішення, підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України позивача, відповідач зазначає, що громадянство України набуто позивачем на підставі документів, що не підтверджують наявність фактів за якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Водночас, суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів у розумінні КАС України на підтвердження факту подання свідомо неправдивих відомостей для отримання громадянства України позивачем.

При цьому суд наголошує, що обов`язок доказування або виправлення помилок та недоліків (у випадку якщо такі мали місце) покладається виключно на державний орган, що приймав рішення, та ні в якому разі не є підставою для обмеження у правах і свободах, або незаконному позбавленню громадянства України.

6. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач не надав беззаперечні докази того, що позивач громадянство України набув внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, суд погоджується з доводами позивача, про протиправність оскаржуваного рішення та, як наслідок, наявність правових підстав до задоволення позовних вимог.

7. Крім того, суд зазначає що відповідачем не дотримано принципу пропорційності, необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призводить до настання несприятливих наслідків для позивача.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово робив визначення критерію «необхідності у демократичному суспільстві». Так, за практикою Суду при визначенні питання «необхідності у демократичному суспільстві» держави користуються певною свободою розсуду, межі якої залежать від сфери, що вступає в конфлікт з гарантованим правом.

Європейський суд з прав людини оцінює пропорційність обмежень, застосованих до права на повагу до сімейного життя, по відношенню до легітимної мети, якої прагнуть досягти сторони при застосуванні таких обмежень. А тому, суд дійшов висновку, що будь-яке непропорційне втручання з боку держави у фундаментальне право передбачене статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не буде вважатися необхідним у демократичному суспільстві.

8. При цьому, слід зазначити, що як вбачається з висновку від 16.11.2021 року, порушення, що у ньому зазначені, допущені, не з вини позивача чи її матері і ця обставина в жодному разі не може бути підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Так, при прийнятті оскаржуваного рішення про скасування рішення про набуття позивачем громадянства України, посадовими особами відповідача не враховано того факту, що при оформленні громадянства України, відповідачем було підтверджено правильність і достовірність наданих необхідних документів та наявність підстав для набуття позивачем громадянства України.

Таким чином, позбавлення позивача громадянства України та визнання недійсними паспортних документів, за наведених вище обставин є протиправним та таким, що порушує права особи, гарантовані зокрема ст. 25 Конституції України, відповідно до якої громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.

Також вирішуючи даний спір суд враховує, що для позивача скасування рішення про набуття громадянства України має наслідком повної зміни способу життя.

9. Отже, проаналізувавши наведе вище в контексті встановлених обставин в справі, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення, діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім і формам дискримінації.

10. За нормами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 90 КАС України передбачено, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, з урахуваннями встановлених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, що мають значення для справи - суд приходить до висновку про відсутність достатніх та допустимих доказів, які б у своїй сукупності підтверджували обставини правомірності прийнятого відповідачем рішення.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про протиправність спірного рішення, яке підлягає скасуванню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Враховуючи наведе вище, слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 16.11.2021 року, про скасування рішення УДМС України в Чернівецькій області від 20.08.2014 року про набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області судовий збір в сумі 992,40 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Відповідач - Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області (вул. Шептицького, 25, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя О.В. Боднарюк