Справа № 620/3240/22
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року Чернігів Справа № 620/3240/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
доКозелецької селищної ради Чернігівської області
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ) звернулися до суду з адміністративним позовом до Козелецької селищної ради Чернігівської області, в якому просять:

1. Визнати протиправним та скасувати Рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області № 406-16/VIII від 26.11.2021 року щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»);

2. Зобов`язати Козелецьку селищну раду Чернігівської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»);

3. Визнати протиправним та скасувати Рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області № 405-16/VIII від 26.11.2021 року щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_2 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»);

4. Зобов`язати Козелецьку селищну раду Чернігівської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_2 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»);

5. Визнати протиправним та скасувати Рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області № 407-16/VIII від 26.11.2021 року щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»);

6. Зобов`язати Козелецьку селищну раду Чернігівської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України). Однак відповідачем прийняті рішення про відмову у наданні таких дозволів у зв`язку з існуванням інших рішень ради про надання дозволів іншим особам, які були ухвалені у той час, коли Позивачі оспорювали бездіяльність ради щодо не розгляду їх заяв.

У відзиві відповідач з посиланням на положення статей 116, 118 Земельного кодексу України проти позовних вимог заперечує та просить у їх задоволенні відмовити повністю. Зазначає, що рішеннями ради було відмовлено у наданні дозволів позивачам, у зв`язку з тим, що на бажані земельні ділянки вже надані дозволи на розробку проектів землеустрою іншим особам, якими розробляються проекти землеустрою. Селищна рада вважає такі дії (надання дозволів декільком громадянам на одну і ту ж земельну ділянку) як недобросовісна поведінка власника земельної ділянки.

Ухвалою суду від 02.06.2022 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що позивачі звернулися до Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області із заявами від 22.12.2020 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,12 га, за рахунок земель комунальної власності смт Козелець, додавши до заяви копії паспорту, ідентифікаційного номеру та графічні матеріали з позначенням земельної ділянки.

Листами від 08.02.2021 №03-12/352, №03-12/353, №03-12/354 відповідач повідомив позивачам, що заяви було розглянуто та винесено на засідання п`ятої сесії селищної ради восьмого скликання від 28.01.2021, де проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва» депутатами селищної ради було відхилено.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 позовні вимоги задоволені частково, зокрема, зобов`язано Козелецьку селищну раду Козелецького району Чернігівської області повторно розглянути заяви Позивачів від 22.12.2020 про надання дозволів на розробку проєктів землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,12 га, за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»), та прийняти рішення відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

На виконання вказаного вище рішення Чернігівського окружного адміністративного суду Козелецька селищна рада повторно розглянула заяви позивачів та Рішеннями № 405-16/VIII від 26.11.2021, № 406-16/VIII від 26.11.2021, № 407-16/VIII від 26.11.2021 відмовила Позивачам (кожному окремо) у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,12 га, за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище Старий сад) у зв`язку з тим, що рішенням сесії Козелецької селищної ради було надано дозвіл громадянам на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку відповідно поданих графічних матеріалів (а.с. 122-130).

Вважаючи зазначені рішення протиправними позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Так згідно з частинами 2 та 3 статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до пунктів «а» та «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, зокрема, землі сільськогосподарського призначення.

Згідно пункт «а» частини 3 статті 38 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до положень пункту «в» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надається відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. При цьому чинним законодавством передбачено, що рішення про надання дозволу або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування та виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України (далі ЗК України).

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

За таких обставин, чинним законодавством гарантовано громадянам право безоплатної передачі земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації, порядок проведення якої регламентовано положеннями статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідач вважає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою декільком особам одночасно можливо розцінювати як недобросовісну поведінку власника землі.

Разом з тим, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та фактичні обставини справи, положення чинного законодавства України суд зазначає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не означає, що земельна ділянка виділяється конкретній особі, та не є тотожним поняттю передачі земельної ділянки у власність, а є лише початковою стадією процедури безоплатного одержання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: - звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 ЗК України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №360/2334/17.

У постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №320/1177/19 також вказано про те, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. При цьому не суттєво, за чиїм замовленням такий проект буде розроблено. Закон не виключає ситуації, коли проекти одночасно розробляються різними замовниками. Аналіз статей 116, 118 ЗК України вказує на те, що місцева рада не має права визначати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою на одну й ту ж саму земельну ділянку. У даному випадку надання такого дозволу вказує про відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки і ще не означає позитивного рішення місцевої ради про передачу у власність цієї земельної ділянки після виготовлення проекту землеустрою.

Суд звертає увагу, що питання можливості надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (користування) кільком особам щодо однієї і тієї ж самої земельної ділянки та правових наслідків надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (користування) кільком особам щодо однієї і тієї ж самої земельної ділянки було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. У постанові від 17.10.2018 у справі №380/624/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від цього висновку (пункт 36.4 постанови).

При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони.

Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи.

З іншого боку, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірності своїх дій.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач протиправно порушив вимоги Земельного кодексу України, а отже допустив протиправні дії, які виразилися відмовою у наданні дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,12 га, за рахунок земель комунальної власності в межах смт Козелець, урочище «Старий сад», що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Козелецької селищної ради Чернігівської області на користь кожного позивача судовий збір у сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Козелецької селищної ради Чернігівської області про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області № 406-16/VIII від 26.11.2021 щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»).

Зобов`язати Козелецьку селищну раду Чернігівської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»).

Визнати протиправним та скасувати Рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області № 405-16/VIII від 26.11.2021 року щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_2 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»).

Зобов`язати Козелецьку селищну раду Чернігівської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_2 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»).

Визнати протиправним та скасувати Рішення Козелецької селищної ради Чернігівської області № 407-16/VIII від 26.11.2021 року щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»).

Зобов`язати Козелецьку селищну раду Чернігівської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва ОСОБА_3 орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель комунальної власності в межах селища Козелець (урочище «Старий сад»).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Козелецької селищної ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Козелецької селищної ради Чернігівської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 992,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Козелецької селищної ради Чернігівської області на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 992,40 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Козелецька селищна рада Чернігівської області, вул. Ф.Сидорука, 9, смт. Козелець, Чернігівська область, 17000, .

Дата складення повного рішення суду - 02.08.2022.

Суддя Ю. О. Скалозуб