Справа № 420/7504/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/7504/22
Головуючий в 1 інстанції: Хурса О. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року по справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої державі,

В С Т А Н О В И Л А :

26 травня 2022 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії ОСОБА_1 щодо завдання збитків державі, в особі в/ч НОМЕР_1 під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по речовій службі на загальну суму 88818,47 грн;

- стягнути з відповідача на користь в/ч НОМЕР_1 завдану шкоду в розмірі 8 8818,47 грн по речовій службі, яка встановлена службовим розслідуванням за результатом якого видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2016 року №862.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року повернуто позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 без розгляду в зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що особовий склад та представники юридичної служби військової частини НОМЕР_1 постійно залучались для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях внаслідок чого, із об`єктивних причин, не було можливості належним чином організовувати позовну роботу в інтересах військової частини НОМЕР_1 в у строки, визначені КАС України. Також, однією із причин пропуску строку звернення до суду представник зазначає неналежне виконання попередніми начальниками юридичної служби військової частини НОМЕР_1 своїх функціональних обов`язків в частині організації та ведення претензійної і позовної роботи.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом та не усунуто жодних недоліків позовної заяви, зазначених ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 ч.4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Судова колегія звертає увагу, що наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі унеможливлюють відкриття провадження в адміністративній справі, а суддя в будь-якому випадку, перед тим як відкрити провадження у справі, зобов`язаний перевірити відсутність таких підстав.

Чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Матеріали справи свідчать, що поверненню позовної заяви передувало залишення її без руху для усунення визначеного переліку встановлених судом першої інстанції недоліків.

За таких умов, для вирішення справи необхідно з`ясувати чи заважали встановлені судом недоліки відкриттю провадження у справі, а також чи здійснено позивачем належні дії для їх усунення.

Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано документу про сплату судового збору та вмотивованого клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Щодо пропущеного позивачем строку звернення до суду з цим позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно з ст.12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно зазначено, що обов`язковою умовою для відшкодування шкоди завданої державі в судовому порядку є відмова особи від її добровільного відшкодування. Однак, звертаючись до суду позивач не посилається у позові та, відповідно, не надає жодного письмового доказу на підтвердження того, коли відповідач був звільнений з військової служби та що відповідач відмовився від добровільного відшкодування заборгованості за шкоду, заподіяну державі.

Отже, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, у суду відсутня можливість перевірити дотримання позивачем процесуального строку звернення до суду, відлік якого розпочинався би з моменту відмови відповідача від добровільного відшкодування заборгованості.

Разом з тим, відповідно до абз.2 ч.2 ст.122 КАС України, для зазначеної категорії справи встановлюється тримісячний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з даним позовом до суду більше ніж через п`ять років після прийняття наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2016 року №862 про результати службового розслідування.

Більш того, позивачем зазначено, що частина документації позивача була знищена, а інша вивезена з метою її збереження, що унеможливлює подання матеріалів службових розслідувань. Однак, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не надано до суду доказів включення матеріалів службового розслідування саме відносно ОСОБА_1 до переліку документів, які знищено чи вивезено з метою збереження.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Правові наслідки звернення до суду з пропуском строку визначені ч.1,2 ст.123 КАС України, відповідно до яких позов залишається без руху.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем подано заяву, в якій позивач наголосив, що особовий склад та представники юридичної служби військової частини НОМЕР_1 постійно залучались для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях внаслідок чого, із об`єктивних причин, не було можливості належним чином організовувати позовну роботу в інтересах військової частини НОМЕР_1 в у строки, визначені КАС України.

Також, однією із причин пропуску строку звернення до суду представник зазначає неналежне виконання попередніми начальниками юридичної служби військової частини НОМЕР_1 своїх функціональних обов`язків в частині організації та ведення претензійної і позовної роботи.

Позивач зазначив, що інших підстав для поновлення строку та доказів поважності пропуску строку звернення до суду у нього немає.

Аналогічні підстави для поновлення строку звернення до суду військовою частиною зазначено і в апеляційній скарзі.

Судова колегія вважає обґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстави, наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, є неповажними підставами для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а подана позивачем заява про поновлення строків не містить зазначення інших поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

В самому наказі ВЧ НОМЕР_1 від 21 травня 2021 року № 1092 зазначено, що «строк позовної давності звернення до суду закінчився по всіх боржниках, які були притягнуті до матеріальної відповідальності до 2018 року, що ставить під сумнів доцільність звернення до суду з позовами до колишніх військовослужбовців.

Поважні причини для поновлення строків позовної давності відсутні, оскільки неналежне виконання обов`язків колишніми помічниками командира бригади з правової роботи - начальниками юридичних груп (служб) та відсутність первинних документів у військовій частині, не є поважною причиною для поновлення строків позовної давності.

Отже, подальше подання позовів в інтересах військової частини НОМЕР_1 до боржників визначених в додатку 1 є недоцiльним, та призведе до надмірних витрат на сплату судового збору.»

З наведеного вбачається, що ще у травні 2021 року позивачу було відомо про нереалізацію колишнім начальником юридичної служби стягнення з ОСОБА_1 88 818,47 грн на підставі наказу від 09.04.2016 року №862. В самому наказі від 21 травня 2021 року № 1092 зазначено, що строки звернення до суду з позовами про відшкодування завданих збитків пропущені для боржників, які були притягнуті до матеріальної відповідальності до 2018 року.

Однак, навіть після службового розслідування, результатами якого затверджені 21.05.2021 року, ВЧ НОМЕР_1 звернулась до суду з цим позовом майже через рік 19 травня 2021 року, тобто з пропуском тримісячного строку, встановленого ч.2 ст.122 КАС України.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Колегія суддів вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності поважних підстав для поновлення Військовій частині НОМЕР_1 строку звернення до суду з цим позовом, пропущеного більше ніж на п`ять років, що відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України є безумовною підставою для повернення позовної заяви.

Інші недоліки позовної заяви позивачем також не усунуто, однак навіть їх повне усунення не мало б наслідком відкриття провадження за відсутності поважних причин для поновлення строку звернення до суду.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що Військовою частиною НОМЕР_1 не усунуто недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі від 30.05.2022 року про залишення позову без руху, вірними є висновки суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви.

Оскільки ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 року апелянту відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, судовий збір у розмірі 2 481 грн підлягає стягненню з Військової частини НОМЕР_1.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року - залишити без змін.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 481 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко