Справа № 420/7695/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7695/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження:65012, м.Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 31 травня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження:65012, м.Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в здійсненні позивачу виплати перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року в повному розмірі, без урахуванням розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.08.2018 року з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити позивачу виплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року в повному розмірі, без урахуванням розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.08.2018 року з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою від 06 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після проведеного перерахунку на підставі постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року, виплату пенсії у 2018 році відповідач здійснював лише з урахуванням 50 % розміру підвищення пенсії, а з 01.01.2019 року 75 % розміру підвищення пенсії.

Однак, позивач зазначив, що збільшення грошового забезпечення військовослужбовців є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього військовослужбовця на підставі постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704. Отже, на думку позивача, в силу ст. 63 Закону України № 2262, п. 4 Порядку № 45, позивач отримав право на перерахунок пенсії в січні 2018 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити виплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 року у повному розмірі, без урахування розстрочки, передбаченої постанови КМУ № 103, з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30 серпня 2021 року по справі № 520/8675/18, але відповідач листом відмовив у задоволенні заяви позивача.

Позивач не погоджується з такою відмовою, вважає, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям «порядок проведення перерахунку пенсії», тому право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 року з урахуванням вже виплачених сум, має визначатися Законом № 2262.

Таким чином, на думку позивача, з 01 січня 2018 року пенсія позивача підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, зазначивши, що вищезазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2021 року по справі № 520/8675/18.

Відзив на позовну заяву не надходив.

На виконання ухвали суду відповідачем надіслано лист (вхід. №ЕП/17364/22 від 22.06.2022 року), в якому ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що відповідно до Наказу Головного управління від 12.05.2022 №1969 про перевезення пенсійних справ, Головне управління позбавлене можливості надати матеріали, що містяться в паперовій пенсійній справі, оскільки пенсійна справа ОСОБА_1 на час військового стану знаходиться на зберіганні за межами Одеської області.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач є пенсіонером, якому призначено пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII, що не заперечується сторонами.

Матеріалами справи підтверджено, що представник позивача звернувся до відповідача із заявою про виплату пенсії з 01.01.2018 року в повному обсязі з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Проте листом від 21.02.2022 року № 3981-1607/Ж-02/8-1500/22 ГУПФУ в Одеській області повідомило позивача про те, що постановою КМУ від 14.08.2019 року № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» установлено виплату пенсії у розмірі 2019 році в розмірі 75 % сум підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року та відповідно до постанови КМУ від 24.12.2019 року № 1088 з 01.01.2020 року виплата пенсій здійснюється з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Суд встановив, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними п.п. 1, 2 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року.

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Так, позивач оскаржує дії щодо відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року в повному розмірі, без урахуванням розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.08.2018 року з урахуванням виплачених сум, з посиланням на позиції та висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30 серпня 2021 року по справі № 520/8675/18, якою зобов`язано Головне управління ПФУ в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію в розмірі 100 % суми підвищення, визначеного станом на 01.03.2018 року з 01.01.2018 року.

Відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, оскільки п.п. 1, 2 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року визнано протиправними та нечинними лише з 05.03.2019 року рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі № 826/3858/18, та постановою КМУ від 14.08.2019 року № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» установлено виплату пенсії у розмірі 2019 році в розмірі 75 % сум підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року та відповідно до постанови КМУ від 24.12.2019 року № 1088 з 01.01.2020 року виплата пенсій здійснюється з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Інших рішень Уряду про умови та розміри проведення перерахунку пенсій не приймалося, тому для проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 100 % суми підвищення пенсії підстави відсутні.

Тобто змістом спірних правовідносин є правомірність застосування положень п. 2 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року у період, коли він був чинний, у разі його невідповідності Конституції та законам України.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд виходить із застосування норм права таким чином.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач посилається на постанову Верховного Суду 30 серпня 2021 року по справі № 520/8675/18. Також в ході судового розгляду позивач надав додаткові пояснення з проханням врахувати під час розгляду справи постанову Верховного Суду від 06.07.2022 року № 440/4978/19. В цих справах розглядалися подібні правовідносини.

У постанові Верховного Суду від 06.07.2022 року № 440/4978/19 з розгляду аналогічних позовних вимог суд зробив висновки, що «…суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).

Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 537/5837/14-а, де суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.

Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, а також того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.

Така правова позиція була в черговий раз підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19 (провадження 11-325апп21).

З огляду на викладене, позивач має право отримувати пенсію, перерахунок якої здійснено з 01.01.2018 на підставі Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням 100% виплати підвищення пенсії саме з 01.01.2018, а не з моменту набрання 05.03.2019 законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18…».

Таким чином, у постанові Верховного Суду від 06.07.2022 року № 440/4978/19 було наголошено на актуальності висновків, які сформульовані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19 з питання щодо застосування норм права постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року в часі, які застосовані Верховним Судом до подібних спірних правовідносин та, які є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, тобто, у даному випадку, для відповідача.

Також такі висновки Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду згідно з постановою від 30.01.2019р. у справі №755/10947/17, незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступив Верховний Суд, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Таким чином, з урахуванням сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19 правового висновку з питання щодо застосування норм права постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року в часі, суд доходить висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 01 січня 2018 року 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01січня 2018 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Проте не належать задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправними дії у відмові здійсненні виплати перерахованої пенсії по 31.12.2019 року в повному розмірі та зобов`язання здійснити таку виплату до вказаної дати, оскільки визначення цих обставин належить до виключної компетенції відповідача. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини. У даній справі таке нарахування відповідачем здійснено ще не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать розподілу та стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м.Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДОРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок виплати з 01 січня 2018 року 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області код ЄДОРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01 січня 2018 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко