Справа № 160/6668/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2022-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2022 року м. Дніпросправа № 160/6668/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Чепурнова Д.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року в адміністративній справі №160/6668/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет» до Одеської митниці Держмитслужби, в якій позивач просить:

-визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 16.12.2020 № UA500500/2020/500103/2;

-визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.12.2020 № UA500500/2020/50195.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Одеської митниці Держмитслужби скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення, яка вплинула на розмір митних платежів. Позивач вважає рішення про коригування митної вартості товарів протиправним, оскільки підприємством подано повний пакет документів, які містять відомості щодо числових значень митної вартості ввезеного товару та не містять жодних розбіжностей та неточностей у відповідності до вимог ст. 53 Митного кодексу України. Крім того, в обґрунтування позову зазначено, що оскаржуване рішення не містить інформації, які саме документи не мали всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості спірного товару, не наведено митницею у оспорюваних рішеннях, які саме складові митної вартості не підтверджуються документально та з яких підстав неможливе їх обчислення. Відмова митниці у визнанні митної вартості з урахуванням доданих документів, на думку позивача, є необґрунтованою, оскільки не проведена оцінка всіх наданих документів щодо неможливості застосування основного методу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/500103/2 від 16.12.2020. Визнано протиправною та скасовано картку відмови Одеської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2020/50195 від 16.12.2020.

Не погодившись з рішенням суду, Одеською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 04.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ - маркет» та Taizhou Global Trading Co., Ltd (Китай) (Продавець), було укладено контракт на поставку продукції № 3568-SH/CN, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити товар, а Покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у Контракті. Товар, що поставляється, повинен бути виготовлений і поставлений партіями в повній відповідності з вимогами, на умовах і за цінами, вказаними в Додатках і Специфікаціях до Контракту, які є його невід`ємною частиною.

На виконання умов Контракту, згідно з інвойсом від 22.10.2020 № GTXDC20200003-1 та Специфікації від 22.10.2020 №2 на умовах поставки FOB-Ningbo / FOB Нінбо, (згідно з Incoterms 2010) на адресу Покупця була поставлена продукція:

- Товар № 1 - Черевики жіночі, артикул GT-19573, у кількості 6000 шт. на загальну суму 36 000,00 доларів США (6,00 долар США за шт.);

- Товар № 2 - Кросівки чоловічі, артикул GT-21206, у кількості 4 140 шт. на загальну суму 29 394,00 доларів США (7,10 долар за шт.);

- Товар № 3 - Кросівки чоловічі, артикул GT-14210, у кількості 6 000 шт. на загальну суму 39 600,00 доларів США (6,60 долар за шт.);

Зазначені товари розроблені та виготовлені Taizhou Global Trading Co., Ltd в Китаї. Товари сертифіковані згідно Сертифікату якості № GTXDC20200003-1 від 22.10.2020, (надалі - Товар). Товар був поставлений у відповідності до умов Контракту. Загальна вартість поставленої партії Товару склала 104 994, 00 доларів США.

Товар відправлявся, згідно умов інвойсу двома контейнерами (партіями):

1) Партія товару № 1 (контейнер №DFSU6226555/ FX15503223):

Товар № 1 - Черевики жіночі, артикул GТ-19573, у кількості 6000 шт. на загальну суму 36 000,00 доларів США (6,00 долар США за шт.);

Товар № 2 - Кросівки чоловічі, артикул GТ-21206, у кількості 1 908 шт. на загальну суму 13 546, 80 доларів США (7, 10 долар за шт.);

Загальна сума 49 546, 80 доларів США.

2) Партія товару № 2 (контейнер №MSDU 7971775 / FХ 15499951):

Товар № 2 - Кросівки чоловічі, артикул GТ-21206, у кількості 2 232 шт. на загальну суму 15 847, 20 доларів США (7, 10 долар за шт.);

Товар № 3 - Кросівки чоловічі, артикул GТ-14210, у кількості 6 000 шт. на загальну суму 39 600,00 доларів США (6,60 долар за шт.);

Загальна сума 55 447, 20 доларів США.

Всього відправлялося товару за даним інвойсом двома партіями (контейнерами) на загальну суму 104 994, 00 доларів США.

З метою митного оформлення поставленої другої партії Товару, 15.12.2020 позивач подав до Одеської митниці митну декларацію №UА500500/2020/520941.

Також, для підтвердження митної вартості оцінюваного товару позивачем були надані відповідачу наступні документи:

- Декларація митної вартості від 15.12.2020 №UA500500/2020/520941;

- Контракт на поставку продукції від 04.05.2020 № 3568-SH/CN;

- Специфікація від 22.10.2020 № 2;

- Декларація про походження товару № GTXDC20200003-1 від 22.10.2020;

- Сертифікат якості від 22.10.2020;

- Інвойс від 22.10.2020 №GTXDC20200003-1;

- Пакувальний лист б/н від 22.10.2020;

- Swift б/н від 26.11.2020 наданий додатково разом з листом № 1612/202 від 16.12.2020 у відповідь на повідомлення №063еbb21-f0a8-4767-bb8a-8733894ff132 від 15.12.2020;

- Коносамент від 31.10.2020 №ZJSM20101125;

- Автотранспортна накладна від 07.12.2020 №6555;

- Договір транспортного експедування № 88189 від 09.04.2019;

- Рахунок-фактура СФ-19654 від 15.12.2020 про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору транспортного експедування № 88189 від 09.04.2019;

- Рахунок-фактура СФ-19655 від 15.12.2020 про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору транспортного експедування № 88189 від 09.04.2019;

- Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 04гОд від 11.03.2020;

- Заява на страхування окремого перевезення вантажу від 24.11.2020 № 3728 (документ, що підтверджує вартість страхування) наданий додатково разом з листом № 1612/202 від 16.12.2020 у відповідь на повідомлення №063еbb21-f0a8-4767-bb8a-8733894ff132 від 15.12.2020/

Митна вартість товару ТОВ "АТБ-маркет" визначена згідно ст. 58 Митного кодексу України за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються та у сукупності по товарам склала 55447,20 доларів США.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів та документів, які подані до митниці для підтвердження митної вартості товарів, було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку із виявленими розбіжностями, Одеською митницею Держмитслужби було надано електронне повідомлення з вимогою про надання у 10 - денний термін додаткових документів.

Позивачем до Одеської митниці листом № 1612/202 від 16.12.2020 надано пояснення з питань викладених у повідомленні та наступні документи:

- копію митної декларації країни відправлення № 16906551 від 22.10.2020;

- прайс-лист виробника товару б/н від 12.10.2020;

- комерційну пропозицію виробника товару б/н від 15.10.2020;

- банківський платіжний документ Swift б/н від 26.11.2020;

- страховий поліс № 3728 від 24.11.2020.

За результатами перевірки наданих відомостей щодо митної вартості товару, відповідачем було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/500103/2 від 16.12.2020 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2020/50195 від 16.12.2020.

В графі 33 зазначеного рішення №UA500500/2020/500103/2 від 16.12.2020, митний орган навів наступні підстави його прийняття:

«- відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів Інкотермс мінімальне страхування має покривати зазначену в договорі ціну плюс 10% (тобто 110%) і повинно бути обумовлене у валюті договору. Наданий документ, що підтверджує вартість страхування 3728 від 24.11.2020 не відповідає вищезазначеним умовам. Крім того, страхова сума зазначена в документі, що підтверджує вартість страхування 3728 від 24.11.2020 є більшою від тієї, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) від 22.10.2020 №GTXDC20200003-1;

- згідно до умов специфікації №2 від 22.10.2020 передбачена передплата за товар на протязі 30 днів від дати коносаменту, однак документи, які підтверджують передоплату до митного оформлення не надавалися;

- надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, відсутнє посилання на коносамент та відсутні відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт), що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також, в копії митної декларації країни відправлення зазначено інші коди товарів, ніж заявлено в митній декларації. Крім цього, в копії митної декларації країни відправлення зазначені умови поставки - FOB. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця;

- вказаний в банківському документі від 26.11.2020 №б/н інвойс від 22.10.2020 № GTXDC20200003-2, вказаний як підстава оплати, до митного оформлення не надавався;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 4 статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари».

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін оскаржуване рішення, погоджується з доводами позивача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, вірно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень.

Так, орган доходів і зборів зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такі висновки суду першої інстанції, відповідають правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

Отже, проаналізувавши підстави прийняття відповідачем рішень про коригування митної вартості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені Одеською митницею обставини не можуть бути правовою підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. У свою чергу, надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, аргументи з якими відповідач пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, судова колегія приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року в адміністративній справі №160/6668/21 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року в адміністративній справі №160/6668/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Т.І. Ясенова

суддя Д.В. Чепурнов