Справа № 808/2593/16
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 808/2593/16

адміністративне провадження № К/9901/36310/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів Шишова О.О., Яковенка М.М.

за участю секретаря Касяневич О.В.

представників:

позивача Ліквідатор ТОВ «Український рітейл» арбітражний керуючий Касаткін Д.М.

відповідача Москалець Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року (головуючий суддя: Бойченко Ю.П.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (колегія суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., Чумак С.Ю.) у справі №808/2593/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Позивач 01.09.2016 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (у подальшому замінено на Офіс великих платників податків Державної податкової служби), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.08.2016: форми «П» № та форми «Р» № .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 03.08.2016 №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 03.08.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 32 609 174,00 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням на суму 21 739 449,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 10 869 725,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 425 766 (два мільйони чотириста двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят шість) гривень 00 копійок присуджено на користь ТОВ "Український рітейл" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що придбані у контрагентів товари/послуги відповідають напрямку економічної діяльності позивача - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що свідчить про їх придбання з метою використання у власній господарській діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем судам першої та апеляційної інстанції не надано, та в матеріалах справи такі докази відсутні. На підтвердження наявності у позивача нерухомого майна, до матеріалів справи надано договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, договори оренди та суборенди нежитлових приміщень, акти прийому - передачі, докази реєстрації права власності. Суд указав, що всі перелічені первинні документи бухгалтерського обліку складені у відповідності до Закону №996, акт перевірки не містить зауважень контролюючого органу до змісту та порядку оформлення первинних документів, податкові та видаткові накладні належним чином зареєстровані. Дослідивши та проаналізувавши зміст наявних у справі документів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що первинні документи по взаємовідносинам позивача з контрагентами в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Суд урахував, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Суд відхилив наведені в тексті акту перевірки зауваження контролюючого органу про наявність недоліків у видаткових накладних, а саме відсутність в акті П.І.П. осіб, які їх підписали з огляду на те, що наявність такого недоліку не є підставою для висновку про недостовірність наведених в цих документах інформації про обсяги поставленого товару. З цих же підстав судом не враховано посилання на те, що у податкових накладних постачальник ПП ОСОБА_1 посилається на Договір від 07.07.2011 №0707-1, у той час як до перевірки надано Договір від 21.03.2012 №21/03-12, оскільки така розбіжність, за умови надання сукупності підтверджуючих первинних документів, не є самостійною підставою для висновку про нереальність спірних господарських операцій.

Суд також не взяв до уваги посилання контролюючого органу на те, що ТОВ «Анімус», ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАПЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» є фігурантами досудових розслідувань, виходячи з того, що в акті перевірки податкова не посилалась на вказані обставини, а отже вказаний факт не слугував підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень. Крім того, за відсутності такого, що набрав законної сили вироку суду, яким би встановлювалася фіктивність ТОВ «Анімус», ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» і формування ними в адресу позивача податкового кредиту у періодах, що перевірялися, за начебто поставлені товари/послуги, які в дійсності не постачалися, посилання контролюючого органу лише на фігурування контрагентів позивача в кримінальних провадженнях не є належними доказами по справі та не спростовують висновків суду про реальність господарських операцій ТОВ «Український рітейл».

З цих же підстав суд не визнав належним та допустимим доказом надану відповідачем до матеріалів справи копію листа за підписом начальника другого відділу МОУ Офісу великих платників податків ДФС від 31.01.2017 №4665/28-10-21-12, відповідно до якого працівниками податкової міліції опитано керівника ТОВ «Групс Інвестмент» () ОСОБА_2 , який пояснив, що не має відношення до створення та провадження діяльності ТОВ «Групс Інвестмент», ніколи не був його керівником, засновником або працівником, а підприємство зареєстровано на нього без його відома. Вказав, що будь-яких документів від імені підприємства не складав та не підписував, послуг не надавав. Крім того, працівниками податкової міліції опитано керівника ТОВ «Макрос Продакт» () Сажнєва Сергія Миколайовича, який надав аналогічні пояснення щодо діяльності вказаного товариства. Крім того, контролюючий орган не довів, що такі пояснення отримано у розпорядження в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Щодо вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2017 у справі №201/8082/16-к суд зазначив, що в ньому судом не досліджувалися конкретні господарські операції, не встановлювалися факти нереальності поставок товару на адресу ТОВ «Український рітейл» у вересні 2014 року та факти формування ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» неправомірного податкового кредиту в адресу позивача, у зв`язку з чим даним вироком не підтверджується безтоварність спірних господарських операцій ТОВ «Український рітейл» з одного боку та ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» з іншого.

Стосовно не зазначення у податкових накладних, складених по взаємовідносинам із ТОВ «Рітейл Техсервіс», кодів УКТ ЗЕД, суд урахував, що код товару згідно з УКТ ЗЕД є обов`язковим реквізитом лише для податкових накладних, складених для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, а зареєстрована продавцем (постачальником) в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна є для покупця достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що товари, поставлені ТОВ «Рітейл Техсервіс» на адресу ТОВ «Український рітейл» у березні, квітні, жовтні 2015 року, є підакцизними товарами або товарами, ввезеними на митну територію України.

Водночас, стосовно господарських операцій позивача із ТОВ «Егар Технолоджі Україна» у березні та листопаді 2015 року суд зазначив, що ані до перевірки, ані до суду позивачем не надано первинних документів (актів виконаних робіт), які б підтверджували фактичне виконання спірних операцій за Договором про надання послуг з технічної підтримки системи від 05.01.2015 №ТВ_ЕУ_22. Відтак, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 03.08.2016 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 135 600,00 грн, у тому числі 90 400,00 грн - за податковим зобов`язанням та 45 200,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями скасуванню не підлягає.

Суд також указав, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого законодавством покладено обов`язок доведення правомірності своїх рішень, не довів протиправність включення позивачем до рядку 06.4.43 Додатку ІВ «Інші витрати» декларації з податку за прибуток за 2014 рік суми витрат, які понесено у 2011 році у розмірі 2 605 113,01 грн, не надав обґрунтованих пояснень, чому надані до заперечень копії первинних документів за 2011 - 2013 роки не вплинули на висновки за результатами перевірки, а отже суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 03.08.2016 № у даній частині прийнято необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи установлено:

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» () є юридичною особою. Основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11).

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної податкової служби є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Так, судом першої інстанції встановлено, що в період з 28.04.2016 по 23.05.2016 (термін перевірки продовжувався на 10 робочих днів з 24.05.2016) контролюючим органом проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Український рітейл» з питання правильності визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01.10.2012 по 31.12.2015, за результатами якої 13.06.2016 складено акт №45/28-04-14-00/32365436.

Висновками акту перевірки встановлено порушення ТОВ «Український рітейл»:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.138.1, п.138.2, п.138.5, п.138.8, пп.138.10.3 п.138.10, п.138.11 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік у сумі 27157450 грн;

- ст.1, ст.4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 розд.ІІІ та п.3 підрозд.4 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік у сумі 101951073 грн;

- п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 21829849 грн, в т.ч. по періодах: квітень 2014 року - 2910026 грн, липень 2014 року - 1845238 грн, серпень 2014 року - 58598 грн, вересень 2014 року - 59292 грн, листопад 2014 року - 757 грн, січень 2015 року - 42697 грн, лютий 2015 року - 12338352 грн, березень 2015 року - 1482241 грн, квітень 2015 року - 2224936 грн, травень 2015 року - 120465 грн, червень 2015 року - 107691 грн, липень 2015 року - 75667 грн, серпень 2015 року - 67772 грн, вересень 2015 року - 95823 грн, жовтень 2015 року - 164536 грн, листопад 2015 року - 135088 грн., грудень 2015 року - 40198 грн.

Висновки акту перевірки ґрунтуються на тому, що господарські взаємовідносинах позивача із контрагентами - постачальниками не мають реального характеру, що детально описано у р.3.2.2 акту перевірки «Податковий кредит». На думку контролюючого органу, надані до перевірки документи (видаткові та податкові накладні) не мають юридичної сили первинних документів, оскільки в них відображено господарські операції, які фактично не відбувалися.

Як убачається з акту перевірки, контролюючий орган дійшов указаних висновків з наступного:

- ПП ОСОБА_1 (код ІНН НОМЕР_1 ) у лютому 2015 року: у податкових накладних постачальник - ПП ОСОБА_1 посилається на договір поставки від 07.07.2011 №0707-1, в той час як до перевірки надано договір поставки від 21.03.2012 №21/03-12 транспортування продукції, отриманої від постачальника; ПП ПП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Макіївській ОДПІ ГУ ДФС у м.Донецьку (Червоногвардійське відділення), тобто на непідконтрольній території України, не подає податкову звітність, в тому числі і за лютий 2015 року, та не сплачує податки на території України, в тому числі і ПДВ за лютий 2015 року у сумі 64116 грн, а тому позивач не мав підстав для включення виписаних ПП ПП ОСОБА_1 податкових накладних до реєстру отриманих податкових накладних, а суми ПДВ до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, у зв`язку із його обізнаністю в тому, що вказаний контрагент не задекларував та не сплатив до бюджету належні суми ПДВ. Крім того, свідоцтво платника ПДВ ПП ПП ОСОБА_1 анульовано 08.06.2015 за рішенням контролюючого органу у зв`язку із ненаданням декларацій протягом року) (а.с. 142-155 т.1);

- ПП ОСОБА_3 (код ІНН НОМЕР_2 ) у лютому 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року ПП ОСОБА_3 подано, проте вона має статус «До відома»; свідоцтво платника ПДВ ПП ОСОБА_3 анульовано 22.12.2015 за рішенням контролюючого органу (у зв`язку із ненаданням декларацій протягом року); контрагент перебуває на непідконтрольній території України; згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за лютий 2015 року у штаті працювало 0 осіб. Враховуючи, що податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року не подано належним чином; ПДВ за лютий 2015 року у розмірі 65291 грн контрагентом не сплачено, контролюючий орган вважає, шо позивач не мав підстав для включення виписаних ПП ОСОБА_3 податкових накладних до реєстру отриманих податкових накладних, а суми ПДВ - до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, у зв`язку із його обізнаністю в тому, що вказаний контрагент не задекларував та не сплатив до бюджету належні суми ПДВ (а.с. 155-163 т.3);

- Підприємство об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2» Громадської організації «Юні Бізнес Груп» () у березні 2015 року: до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; керівник підприємства Мерзляков Р.П. з 24.07.2015 є одночасно директором, головним бухгалтером та засновником 174 підприємств; декларацію за 2015 рік з податку на прибуток не подано; свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 23.11.2015; станом на 31.12.2015 рахується дебіторська заборгованість по виконаним роботам, що суперечить умовам договорів; акт виконаних робіт складено за січень 2015 року, а податкова накладна та платіжне доручення датовано 04.03.2015, що суперечить умовам договору, згідно яких строк виконання робіт складає 15 календарних днів, починаючи з дати здійснення першого платежу; основним постачальником ПОГ «Всесвіт-2» є ТОВ «Пром Сіті Компані», при цьому згідно баз даних встановлено розбіжності між податковими зобов`язаннями ТОВ «Пром Сіті Компані» та податковим кредитом ПОГ «Всесвіт-2», відсутні зареєстровані податкові накладні в ЄРПН ТОВ «Пром Сіті Компані», що свідчить про неможливість придбання у останнього матеріалів для виконання будівельних робіт в магазинах ТОВ «Український рітейл». Звідси, взаємовідносини між позивачем та ПОГ «Всесвіт-2» у березні 2015 року не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним на суму 29206,68 грн (а.с. 163-175 т.1). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 28698 грн. (а.с. 105-107 т.1);

- ПП «Профлайн» () у березні 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; видаткові накладні підписано, скріплено печатками, проте не зазначено прізвище осіб, які їх підписали; контрагент позивача перебуває на непідконтрольній території України, з серпня 2014 року не подає податкову звітність, в тому числі не подано податкову декларацію з ПДВ за березень 2015 року та не сплачено ПДВ у сумі 67861 грн; свідоцтво платника ПДВ анульовано 16.06.2015. Звідси, позивач не мав підстав для включення виписаних ПП «Профлайн» податкових накладних до реєстру отриманих податкових накладних, а суми ПДВ - до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, у зв`язку із його обізнаністю в тому, що вказаний контрагент не задекларував та не сплатив до бюджету належні суми ПДВ (а.с.176-182 т.1);

- ТОВ «Анімус» () у березні та квітні 2015 року: видаткові накладні підписано невідомими особами (відсутні ПІБ посадових осіб, номери довіреностей, відсутнє ПІБ отримувача); рахунки-фактури до перевірки не надано; не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; при дослідженні ланцюга постачання встановлено його розрив - у березні 2015 року у ТОВ «ТД «Євроінфо» (контрагент ТОВ «Анімус») та у квітні 2015 року у ТОВ «Анімус», при цьому в ЄРПН не зареєстровано податкові накладні, які включено до податкового кредиту ТОВ «Анімус», а ТОВ «Азимут Трейд Компані» (контрагент ТОВ «Анімус») не відображено в декларації з ПДВ за квітень 2015 року податкові зобов`язання та податковий кредит по даним взаємовідносинам; відсутня інформація щодо наявності трудових ресурсів та основних засобів. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 550051 грн., у т.ч. за березень 2015 року - 323227 грн., за квітень 2015 року - 226824 грн. (а.с.182-202 т.1). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 2750256 грн. (а.с.88-90 т.1);

- ТОВ «Групс Інвестмент» () у квітні 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; за період квітень 2015 року встановлено відхилення/розбіжності системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, у тому числі відсутність наміру декларування податкових зобов`язань з ПДВ по операціям з реалізації товару (продуктів харчування), які у подальшому реалізовано ТОВ «Український рітейл»; декларації з податку на прибуток контрагентом не подавались з моменту реєстрації; у контрагента відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності; не підтверджено реалізацію продукції по ланцюгу постачання. Враховуючи викладене, контролюючий орган дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Групс Інвестмент» у квітні 2015 року не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним на суму 1749505 грн (а.с.202-211 т.1). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 8748224 грн. (а.с.94-96 т.1);

- ТОВ «Дари природи» () у березні 2015 року: не надано рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів та даних щодо довіреностей на отримання товарів від постачальника; відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт, устаткування, що необхідні для здійснення діяльності; не підтверджено реалізацію продукції по ланцюгу постачання; відсутні трудові ресурси. Враховуючи викладене, контролюючий орган дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Дари природи» у березні 2015 року не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним на суму 86667 грн (а.с.211-221 т.1). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 433333 грн. (а.с.90-91 т.1);

- ТОВ «Егар Технолоджі Україна» () у березні та листопаді 2015 року: акти виконаних робіт протягом березня - листопада 2015 року відсутні; вчинення господарських операцій не підтверджено ні первинними документами, ні даними бухгалтерського обліку, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 90400 грн, в тому числі: у березні 2015 року - 938 грн, у листопаді 2015 року - 89 462 грн (а.с.221-230 т.1);

- ТОВ «ЕТС» () у лютому, березні, червні 2015 року: відсутні дані щодо відвантаження та отримання товару за довіреностями; встановлено обрив по контрагенту при формуванні податкового кредиту в ланцюгу придбання та продажу товару у зв`язку із відсутністю фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній штат працюючих, основні фонди, тощо, що свідчить про нереальне оформлення постачання товару, походження якого не підтверджується. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ на суму 1494582 грн, у т.ч. за лютий 2015 року - 717351 грн, за березень 2015 року - 761088 грн, за квітень 2015 року - 16143 грн (а.с. 221-245 т.1). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 82094 грн. (а.с.103-104 т.1);

- ТОВ «Рітейл Техсервіс» () у березні, квітні, жовтні 2015 року: контрагент має незначний штат працюючих, незначні основні фонди, не має можливості надання широкого спектру послуг без наявності дозволів та відповідної кваліфікації працівників на зазначені у договорі послуги; більшість податкових накладних виписані на постачання запчастин, які мають імпортне походження, проте накладні не містять кодів товарів згідно УКТ ЗЕД; не підтверджено реалізацію послуг по ланцюгу постачання; відсутні трудові ресурси, основні фонди у контрагента. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ на суму 192567 грн, у т.ч. за березень 2015 року - 45142 грн, за квітень 2015 року - 86392 грн, за жовтень 2015 року - 61033 грн (а.с.245-250 т.1; а.с.1-7 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 1137468 грн (а.с.104-105 т.1);

- ТОВ «Техно-Маркет» () у жовтні, листопаді 2014 року, лютому, березні та квітні 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; дані бухгалтерського обліку не співпадають з даними первинних документів, а саме згідно видаткових накладних отримано товару на суму 304234,11 грн, в бухгалтерському обліку за жовтень 2014 року - 325599,58 грн, згідно податкових та видаткових накладних сума отриманого товару за березень 2015 складає 667199,87 грн, а за даними бухгалтерського обліку - 734177,18 грн.; видаткові накладні підписано невідомими особами (відсутні ПІБ посадових осіб ТОВ «Техно-Маркет»); директор контрагента є одночасно директором, головним бухгалтером, засновником ще 5 підприємств; в ЄДР внесено запис щодо відсутності контрагента за місцезнаходженням; не встановлено наявність у контрагента трудових ресурсів, транспортних засобів, обладнання, складських приміщень та інших виробничих фондів; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 449639 грн, у т.ч. за жовтень 2014 року - 60472 грн, листопад 2014 року - 757 грн, лютий 2015 року - 150364 грн, березень 2015 року - 105073 грн, квітень 2015 року - 132973 грн (а.с. 221-245 т.1; а.с. 7-59 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 1305282 грн. (а.с.107-108 т.1);

- ТОВ «Укрдрайвпром» () у лютому 2015 року: наявні розбіжності між сумою податкового кредиту ТОВ «Український рітейл» та сумою податкових зобов`язань ТОВ «Укрдрайвпром» в розмірі 2197380 грн., причиною яких є неподання декларації з ПДВ за лютий 2015 року; відсутність прізвищ посадових осіб ТОВ «Укрдрайвпром» на первинних документах; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання; відсутність у контрагента основних засобів та трудових ресурсів. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2197380 грн за лютий 2015 року (а.с.59-67 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 10994591 грн. (а.с.97-99 т.1);

- ТОВ «Укр-Єшел» () у березні 2015 року: дані податкового обліку не співпадають з даними бухгалтерського обліку, а саме сума отриманої послуги по рахунку 6855 в березні 2015 року складає 847454,20 грн, а за даними податкової накладної від 30.03.2015 року - 316816,71 грн; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2015 року підписана невідомими особами; обсяги та характер робіт згідно наданих до перевірки документів свідчать про капітальний ремонт, а не поточний, як зазначено в податковій накладній від 30.03.2015 №1; не надано довідку форми КБ-2; у контрагента відсутні трудові ресурси та відсутня інформація щодо наявності к нього основних засобів; згідно довідки оперативного управління ДПІ у м.Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області від 18.06.2015 №14182/7/05-15-07місцезнаходження підприємства та його посадових осіб не встановлено; не підтверджено реалізацію послуг по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 63142 грн за березень 2015 року (а.с. 67-86 т.2);

- ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН» () у лютому 2015 року: до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; свідоцтво платника ПДВ анульовано 28.05.2015; відсутні трудові ресурси; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2331120 грн у лютому 2015 року (а.с.86-97 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11663759 грн. (а.с.101-103 т.1);

- ТОВ «Люкс актив» () у лютому 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; свідоцтво платника ПДВ анульовано 30.04.2015; відсутні трудові ресурси, основні засоби; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2287190 грн у лютому 2015 року (а.с.97-107 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11443955 грн (а.с.99-100 т.1);

- ТОВ «ЛЮКС-ЕРА» () у лютому 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; відсутні трудові ресурси; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2242510 грн у лютому 2015 року (а.с.107-117 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11220399 грн (а.с.100-101 т.1);

- ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ» () у лютому 2015 року не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; відсутні трудові ресурси та основні фонди; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2203040 грн у лютому 2015 року (а.с.117-127 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11022911 грн (а.с.96-97 т.1);

- ТОВ «КАСТ ГРУП» () у липні 2014 року та серпні 2014 року: не надано рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів та даних щодо довіреностей на отримання товару від постачальника; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання; відсутні трудові ресурси, складські приміщення, транспортні засоби. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ на суму 401003 грн, у т.ч. за липень 2014 року - 342405 грн, за серпень 2014 року - 58598 грн (а.с.127-142 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 2005017 грн. (а.с.73-75 т.1);

- ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» () у липні 2014 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; свідоцтво платника ПДВ анульовано 23.09.2014 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням); не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за липень 2014 року на суму 1502833 грн (а.с.142-151 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 7566767 грн (а.с.77-79 т.1);

- ТОВ «Люксреал» () у вересні 2014 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 25.12.2014; операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, необхідних для виконання такого постачання; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за вересень 2014 року на суму 59292 грн (а.с.151-161 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 296461 грн. (а.с.75-76 т.1);

- ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД» () у квітні 2014 року: не надано рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів та даних щодо довіреностей на отримання товару від постачальника; до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; відсутні трудові ресурси та відсутня інформація щодо наявності складських приміщень, транспортних засобів; декларації з податку на прибуток не подавались з моменту реєстрації; відділом фінансових розслідувань СУ Броварської ОДПІ відкрито кримінальне провадження від 26.09.2014 №0000019, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.205 КК України, стосовно посадових осіб ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД»; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за квітень 2014 року на суму 640720 грн (а.с.161-177 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 3147574 грн. (а.с.76-77 т.1);

- ТОВ «УНІПЛАЗА» () у квітні 2014 року: видаткові накладні підписано невідомими особами; не надано рахунки-фактури; не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання; відділом фінансових розслідувань СУ Броварської ОДПІ відкрито кримінальне провадження від 26.09.2014 року №0000019, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.205 КК України, стосовно посадових осіб ТОВ «УНІПЛАЗА»; контрагент за місцезнаходженням не знаходиться, що підтверджується актом ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві від 02.06.2014 №1082/26-55-22-08; відсутні трудові ресурси та відсутня інформація щодо наявності складських приміщень, транспортних засобів, устаткування. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за квітень 2014 року на суму 2269306 грн. Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11425964 грн. (а.с.80-81 т.1);

- ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» () у квітні, вересні - грудні 2015 року: неможливо встановити походження деяких товарів (томати); не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить про не підтвердження первинними документами та невідповідність задекларованим даним господарських операцій на суму 257880 грн, в т.ч. по періодах: квітень 2015 року - 28304 грн, вересень 2015 року - 70988 грн, жовтень 2015 року - 89351 грн., листопад 2015 року - 32046 грн, грудень 2015 року - 37190 грн (а.с.177-195 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 1289398 грн. (а.с.92-93 т.1);

- ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» () у січні, лютому, квітень - грудень 2015 року: неможливо встановити походження деяких товарів (коріння селери, банани, квасоля, кабачок); не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить про не підтвердження первинними документами та невідповідність задекларованим даним господарських операцій на суму 534651 грн, в т.ч. по періодах: січень 2015 року - 42697 грн, лютий 2015 року - 79990 грн, квітень 2015 року - 938 грн, травень 2015 року - 120465 грн, червень 2015 року - 91547 грн, липень 2015 року - 75667 грн, серпень 2015 року - 67772 грн, вересень 2015 року - 24835 грн, жовтень 2015 року - 14153 грн, листопад 2015 року - 13580 грн, грудень 2015 року - 3007 грн (а.с.195-220 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 2673255 грн. (а.с.91-92 т.1).

Крім того, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.10.2012 року по 31.12.2014 в сумі 49087449 грн на підставі головних книг за 2012 - 2014 роки, договорів, первинних банківських документів встановлено завищення задекларованих підприємством показників у рядку 06.4 Податкової декларації «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» на суму 2605113 грн за 2014 рік.

Так, перевіркою встановлено, що до рядку 06.4.43 Додатку ІВ «Інші витрати» підприємством включено суму витрат, які понесено у 2011 році та не підтверджено документально (оренда нерухомості, оренда рекламних банерів, оренда обладнання, відшкодування витрат на опалення, відшкодування витрат на газ, відшкодування витрат на електроенергію, витрати на висновки, експертизи, маркетингові дослідження, рекламу тощо).

При цьому, платник письмово не заявляв контролюючому органу про знищення, псування первинних документів, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку. На письмовий запит платник повідомив, що в декларацію з податку на прибуток за 2014 рік включена сума витрат 2605113,01 грн за попередні періоди, оскільки первинні документи по ним надані в бухгалтерію у 2014 році та проведені в бухгалтерському обліку в 2014 року. Крім того, суму витрат, яка вплинула на формування об`єкту оподаткування за період з 01.10.2009 по 30.09.2012 та з 01.01.2013 по 31.12.2013 перевірено під час проведення позапланових перевірок ДПІ у Будьонівському районі м.Донецька ГУ Міндоходів в Донецькій області (акти документальної перевірки від 19.12.2012 №3532/22-011-1/34604386, від 08.05.2014 року №101/05-41-22-01/34604386) (а.с 81-82 т.1).

Не погодившись із висновками акту перевірки, ТОВ «Український рітейл» подало до контролюючого органу заперечення від 20.07.2016 за №1080, до яких додало копії документів згідно переліку, зокрема: накладні на внутрішнє переміщення товарів, подорожні листи, накладні-вимоги, бухгалтерська довідки, товарно-транспортні накладні, первинні документи на підтвердження суми витрат у розмірі 2605113,01 грн (а.с.240-248 т.2).

Контролюючим органом листом від 29.07.2016 №3285/10/28-04-14-00 повідомлено позивача про обґрунтованість висновків акту перевірки та залишення їх без змін (а.с.249-256 т.2).

На підставі акту перевірки №45/28-04-14-00/32365436 від 13.06.2016 СДПІ з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС 03.08.2016 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № форми «П», яким ТОВ «Український рітейл» зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 129108523 грн, у тому числі за 2014 рік на суму 27157450 грн та за 2015 рік на суму 101951073 грн (а.с.258, 260 т.2);

- № форми «Р», яким ТОВ «Український рітейл» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 32744773,50 грн, у тому числі 21829849 грн. - за податковим зобов`язанням та 10914924,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.259, 261 т.2).

Судом при розгляді справи також установлено, що 13.02.2013 між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «Азов-Карібе» (постачальник) укладено Договір поставки №13/02-2013, відповідно до умов якого позивач зобов`язався приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1, 1.2 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано:

- Протокол розбіжностей до Договору поставки від 13.02.2013 №13/02-2013; Додаткові угоди від 14.02.2013 №1; від 30.09.2013 року №2; від 01.04.2015 №б/н; прибуткові накладні із актами розбіжностей до них; видаткові накладні (а.с.1-250 т. 12); - прибуткові накладні та накладні на внутрішнє переміщення товарів (а.с.1-250 т. 31); - накладні на внутрішнє переміщення товарів (а.с.1-250 т. 35; а.с.1-233, 240-249 т.45, а.с.1-243 т.46);

Далі, 27.06.2014 між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «КАСТ ГРУП» (постачальник) укладено Договір поставки №27/06-14, за умовами якого постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1, 1.2 Договору). Умови поставки товару - самовивіз транспортними засобами Покупця і за рахунок Покупця (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; подорожні листи вантажного автомобіля; видаткові накладні; накладні на внутрішнє переміщення товарів (а.с.1-148 т.18).

Крім того, 20.03.2015 між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «АНІМУС» (постачальник) укладено Договір поставки №20/03-2015Х, за умовами якого постачальник на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме непродовольчих товарів в асортименті, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). Продукція постачається на умовах самовивозу транспортними засобами покупця і за рахунок покупця (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; видаткові накладні; бухгалтерські довідки; картки рахунку 631 за жовтень 2012 року - грудень 2015 року; подорожні листи, складені по взаємовідносинам із ТОВ «Анімус» (а.с.1-10 т.21, а.с.235-250 т.34; а.с.72-89 т.39).

01 квітня 2015 року між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ» (постачальник) укладено Договір поставки №01/04-2015Т, за умовами якого постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1, 1.2 Договору). Умови поставки товару - самовивіз транспортними засобами покупця і за рахунок покупця (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додаткову угоду до Договору поставки від 09.04.2015; додатки до Договору; подорожні листи вантажного автомобіля; видаткові накладні; накладні на внутрішнє переміщення товарів (а.с.11-167 т.21).

Згідно з Договором поставки від 12.03.2015 №ГООО17286, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ДАРИ ПРИРОДИ» (постачальник) постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1, 1.2 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: Додаткову угоду від 13.03.2015; додатки до Договору; видаткову накладну; свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів (а.с.168-174 т.21, а.с.32 т. 40).

Згідно з Договором поставки від 06.06.2014 №06/06-2014, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» (постачальник), постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1,1.2 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: протокол розбіжностей до Договору поставки; додатки до Договору поставки; видаткові накладні з актами розбіжностей; товарно-транспортні накладні; видаткові накладні із актами розбіжностей; товарно-транспортні накладні (а.с.175-250 т.21, а.с.1-250 т.32).

Згідно з Договором поставки від 01.09.2014 №01/09-14, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» (постачальник), постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1, 1.2 Договору). Умови поставки товару - самовивіз транспортними засобами покупця і за рахунок покупця (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додаток до Договору; видаткові накладні; подорожні листи вантажного автомобіля; накладні на внутрішнє переміщення товарів (а.с.192-250 т.30).

Згідно Договору поставки від 07.04.2014 №07/04-14И, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ЕРІДАН СИСТЕМ ЛТД» (постачальник) постачальник на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції сувенірного, галантерейного та іншого споживчого асортименту, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). Продукція постачається на умовах самовивозу транспортними засобами покупця і за рахунок покупця (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; видаткові накладні; подорожні листи вантажного автомобіля; накладні на внутрішнє переміщення товарів; накладні на внутрішнє переміщення товарів по постачальнику ТОВ «Ерідан Систем ЛТД» (а.с.123-250 т.33, а.с.1-255 т.67).

Згідно з Договором поставки від 01.07.2014 б/н та Договору поставки від 21.01.2015 року №21-344, укладених між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ФОП ОСОБА_4 (постачальник), постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1, 1.2 Договорів).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договорів; видаткові накладні; акти розбіжностей; товарно-транспортні накладні; тимчасовий реєстраційний талон; картки рахунку 631 за 2015 рік; товарно-транспортні накладні (а.с.126-180 т.37; а.с.120-132 т.81).

Згідно з Договором підряду від 24.10.2014 №8517, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» (замовник) та Підприємством об`єднання громадян «ВСЕСВІТ-2» (підрядник), підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і матеріалами виконати ремонтно-будівельні роботи магазина «Брусничка» за адресою: смт.Чкалівське, Леніна, 18, в обумовлений даним Договором термін, а Замовник зобов`язується надати підряднику місце для проведення робіт, прийняти та оплатити роботи на умовах даного Договору (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору підряду; розрахунки загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1; підсумкова відомість ресурсів; платіжні доручення від 07.11.2014 №, від 04.11.2014 року №, від 27.03.2015 №; картки рахунку 6855 за період з 01.11.2014 по 27.03.2015.

Згідно з Договором підряду від 25.09.2014 №7451, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» (замовник) та Підприємством об`єднання громадян «ВСЕСВІТ-2» (підрядник), підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і матеріалами виконати роботи по технічному укріпленню магазинів «Брусничка» №02259, №02263, №02301, №02336, №02101, №02340 та офісу за адресою: м.Харків, вул.Артема,42; м.Харків, вул.Новгородська,22; м.Харків, вул.Ак.Проскури,3в; м.Харків, пров.Піскуновський, 4; м. Харків, пр. Косіора,71; м.Краснокутськ, вул.Леніна,125; м.Харків, вул.Ганни,20а, в обумовлений даним Договором строк, а замовник зобов`язується надати підряднику місце для проведення робіт, прийняти та оплатити роботи на умовах даного Договору (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору підряду; Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 (форми КБ-№); акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року; платіжні доручення від 04.03.2015 №, від 26.11.2014 №; картки рахунку 6855 за період з 26.11.2014 по 01.06.2015 (а.с.1-84 т.38).

Згідно з Договорами поставки від 21.03.2012 №21/03-12 та від 07.07.2011 №07/07-1, укладених між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ФОП ОСОБА_1 (постачальник), постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даних Договорів. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даних Договорів (п.1.1, 1.2 Договорів).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договорів; протокол розбіжностей від 21.03.2012; Додаткові угоди від 21.03.2012 №1, від 30.12.2012 №2, від 30.09.2013 року №3, від 02.01.2014 №4, від 25.02.2015 №5, від 02.01.2014 про визнання податкових накладних в електронному вигляді; умови роботи; специфікації; правоустановчі документів ФОП ОСОБА_1 ; товарно-транспортні накладні; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; звіт по проводкам за 2015 рік; товарно-транспортні накладні (а.с.86-263 т.38, а.с.1-119 т.81).

Згідно з Договором поставки від 15.08.2013 №15/08-13, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ПП «ПРОФЛАЙН» (постачальник), постачальник на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку спецодягу, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену Продукцію (п.1.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; Додаткова угода від 15.02.2014 №1к; видаткові накладні, товарно-транспортні накладні; накладні на внутрінє переміщення товару (а.с.56-70 т.39; а.с.33-36 т.40, а.с.90-250 т.73; а.с.1-26 т.74).

Згідно з Договором поставки від 09.12.2013 №9/12/13, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ЕТС (постачальник), постачальник на умовах, передбачених даним Договором, на замовлення покупця зобов`язується здійснити поставку продукції, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору);

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: протокол розбіжностей від 09.12.2013; додатки до Договору; додаткові угоди до Договору; коректування замовлення; накладні на внутрішнє переміщення товарів; подорожні листи вантажного автомобіля (а.с.19-205 т.69).

Згідно з Договором поставки обладнання від 03.03.2014 №6116, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ТЕХНО МАРКЕТ» (постачальник), постачальник на умовах даного Договору зобов`язується в строки, визначені в кожному окремому додатку (специфікації) і за наявності кожного окремого технічного завдання, поставити на адресу покупця обладнання, а також в залежності від виду обладнання і умов додатків (специфікацій) і технічних завдань здійснити його монтаж і пуско-налагоджувальні роботи в місці, зазначеному покупцем, а покупець в свою чергу зобов`язується на умовах даного Договору оплатити постачальнику належним чином поставлене (змонтоване і налагоджувальне) обладнання (п.1.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) товарів; видаткові накладні та акти надання послуг по взаємовідносинам із постачальником (а.с.209-250 т.69, а.с.1-250 т.70, а.с.1-218 т.71).

Згідно з Договором на технічне обслуговування і ремонт будівлі та інженерних мереж від 01.02.2015 №01-02/2015 підрядник - ТОВ «Рітейл Техсервіс» зобов`язується виконувати для замовника - ТОВ «Український рітейл» періодичне технічне обслуговування і своєчасний ремонт будівель, споруд, обладнання та інженерних мереж у відповідності з умовами даного Договору і Додатку №1 до даного Договору (п.1.1. Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; наказ з особового складу від 21.01.2015 №1; видаткові накладні (а.с.222-250 т.71; а.с.1-112, а.с. 181-209 т.72).

Згідно з Договором поставки від 23.04.2014 №23/04-14 Р постачальник - ТОВ «УНІПЛАЗА» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку покупцю - ТОВ «Український рітейл» продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору); товарні накладні (а.с.2-5 т.73).

Згідно з Договором поставки від 28.07.2014 №28/07-2014 РФМ постачальник - ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а Покупець ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: специфікації; видаткові накладні (а.с.6-10 т.73).

Згідно з Договором поставки від 20.02.2015 №20/02-2015, постачальник - ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: специфікації; видаткові накладні (а.с.11-22 т.73).

Згідно з Договором поставки від 22.02.2015 №22/02-2015 постачальник - ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано специфікації; видаткових накладних (а.с.23-34 т.73).

Згідно з Договором поставки від 24.02.2015 №24/02-2015 постачальник - ТОВ «ЛЮКС АКТИВ» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: специфікації; видаткові накладні (а.с.35-46 т.73).

Згідно з Договором поставки від 25.02.2015 №25/02-2015 постачальник - ТОВ «ЛЮКС ЕРА» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: специфікації; видаткові накладні (а.с.47-59 т.73).

Згідно з Договором поставки від 26.02.2015 №26/02-2015 постачальник - ТОВ «УКРДРАЙВПРОМ» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: специфікації; видаткові накладні (а.с.60-71 т.73).

Згідно з Договором підряду від 31.03.2014 №6286 підрядник - ТОВ «Укр-Єшел» бере на себе зобов`язання своїми силами та матеріалами виконати роботи по виконанню будівельно-монтажних робіт на об`єкті за адресою: м.Донецьк, вул.Зуєвська, 23, в обумовлений даним Договором термін, а замовник - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується надати підряднику місце для проведення робіт, прийняти та оплатити роботи на умовах даного Договору (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: Додаткові угоди від 08.07.2014 №1 та від 22.10.2017 року №2; додатки до Договору; довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за березень 2015 року; акт №1 виконаних будівельно-монтажних робіт за березень 2015 року; відомості ресурсів; акт №2 виконаних будівельно-монтажних робіт за березень 2015 року; акт №3 виконаних будівельно-монтажних робіт за грудень 2014 року; акт №1 на передання основних і допоміжних матеріалів підрядній організації; накладні-вимоги на внутрішнє переміщення товарів; бухгалтерські довідки (т. 74, а.с.119-190, 192-196, 197-201 т.74 ).

Крім того, по взаємовідносинам із ТОВ «Люкс Актив», ТОВ «Макрос Продакт», ТОВ «Люкс-Ера», ТОВ «Ліберті Корпорейшен», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Українські провідні медичні технології», ТОВ «УНІПЛАЗА» позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано подорожні листи вантажного автомобіля (а.с.150-179 т.72).

На підтвердження виконання умов договорів, укладених із контрагентами - постачальниками, операції із якими були предметом дослідження в ході позапланової документальної виїзної перевірки, позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано докази використання отриманого товару у власній господарській діяльності (реалізації товару через мережу магазинів), а саме: накладні на внутрішнє переміщення товарів, прибуткові накладні із актами розбіжностей до них (а.с.1-248 т.3; а.с.1-250 т.4 ; а.с.1-246 т.5; а.с.1-250 т.6; а.с.1-250 т.7; а.с.1-250 т.8; а.с.1-250 т.9; а.с.1-250 т.10; а.с.1-250 т.11; а.с.1-250 т.13; а.с.1-250 т.14; а.с.1-247 т.15; а.с.1-250 т.16; а.с.1-250 т.17; а.с.1-23 т.18; а.с.1-250 т.19; а.с.1-249 т.20; а.с.1-250 т.22; а.с.1-250 т.23; а.с.1-250 т.24; а.с.1-250 т.25; а.с.1-250 т.26; а.с.1-251 т.27; а.с.1-250 т.28; а.с.1-250 т.29; а.с.1-191 т.30; а.с.1-122 т.33; а.с.1-234 т.34; а.с.1-250 т.36; а.с.1-250 т.42; а.с.1-250 т.43; а.с.1-250 т.44; а.с.1-250 т.47; а.с.1-249 т.48; а.с.1-251 т.49; а.с.1-250 т.50; а.с.1-250 т.51; а.с.1-250 т.52; а.с.1-210 т.53; а.с.1-249 т.54; а.с.1-249 т.55; а.с.1-251 т.56; а.с.1-251 т.57; а.с.1-247 т.58; а.с.1-250 т.59; а.с.1-251 т.60; а.с.1-250 т.61; а.с.1-220 т.62; а.с.1-251 т.63; а.с.1-250 т.64; а.с.1-248 т.65; а.с.1-234 т.66; а.с.113-150 т.72; а.с.210-249 т.72; а.с.1-250 т.75; а.с.1-114 т.76; а.с.1-249 т.77; а.с.1-250 т.78; а.с.1-249 т.79; а.с.1-251 т.80).

Судом першої та апеляційної інстанції досліджено вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2017 у справі №201/8082/16-к, відповідно до якого встановлено наступні обставини: «…На виконання розробленого ОСОБА_5 злочинного плану, всіма членами організованої групи, в т.ч. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для прикриття незаконної діяльності організованої злочинної групи та прикриття злочинів були залучені суб`єкти господарювання, які здійснювали фіктивну діяльність - …ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ»…, які зареєстрували на підставних осіб та використовували у різні періоди часу існування організованої злочинної групи з січня 2013 по лютий 2015 рр. для прикриття незаконної діяльності з конвертації 97 млн. грн. безготівкових коштів у готівку, з метою ухилення від сплати податків 105 підприємствами-контрагентами, та внаслідок пособницької протиправної діяльності яких до бюджету не було сплачено податков на додану вартість на загальну суму 1869043 грн. Отже, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи спільно у складі організованої злочинної групи та в межах злочинного плану, розробленого ОСОБА_5 , набули можливість розпоряджатись всіма майновими і немайновими правами ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» (код 39204383), шляхом його оформлення на номінального керівника - директора підприємства ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які не були обізнані про мету діяльності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , будучи організатором вчинення злочину, діючи у складі організованої злочинної групи, скоїли фіктивне підприємництво, тобто створення (придбання) суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене повторно» (а.с.105-220 т.40).

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

Офіс великих платників податків ДПС, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Відповідач вважає оскаржувані судові рішення такими, що прийняті без повного та всебічного з`ясування обставин справи та дослідження доказів.

Відповідач зазначає, що судом апеляційної інстанції при прийнятті рішення у справі не ураховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15.04.2020 у справі №826/26692/15, від 16.03.2020 у справі №2-а-053/10/0270, від 07.11.2019 у справі №440/422/19, від 20.12.2019 у справі №826/16776/18, а також Верховного суду України, викладені у постановах від 22.09.2015 у справі №810/5645/14, від 02.12.2015 у справі №21-3849а15, від 20.01.2016 у справі №826/11531/14 у подібних правовідносинах.

Уважає, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки обставинам, наведеним у вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2017 у справі №201/8082/16-к.

Крім того, скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій в порушення п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 353 КАС України за заявою відповідача не було опитано в якості свідків керівників задекларованих контрагентів: ОСОБА_2 (щодо діяльності ТОВ «Групс Інвестмент») та ОСОБА_11 (щодо діяльності ТОВ «Макрос Продакт»), що призвело до порушення принципу офіційного з`ясування обставин справи.

Також скаржник посилається на те, що вказана адміністративна справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки щодо позивача відкрито провадження у справі про банкрутство.

Представником позивача до Суду надано відзив на касаційну скаргу, в якому вказано правомірність висновків судів попередніх інстанцій та їх узгодженість з практикою Верховного Суду. Вважає, що надані ним первинні документи в повному обсязі підтверджують реальність господарських операцій. Просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Верховний Суд ухвалою від 18.01.2021 відкрив касаційне провадження у цій справі з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У січні 2022 року представником відповідача до Суду подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, яке обґрунтовано посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 905/2030/19, відповідно до якої вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство з визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15.02.2022 замінено Офіс великих платників податків ДПС його правонаступником - Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо заявленого скаржником клопотання про закриття провадження у справі Суд звертає увагу на таке.

Питання правових наслідків зміни судової практики щодо визначення юрисдикції певних категорій юридичних спорів вже неодноразово вирішувалося Верховним Судом як на рівні касаційних судів, так і на рівні Великої Палати Верховного Суду.

Вирішуючи питання наявності підстав до скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень, ухвалених відповідно до існуючих на час їх ухвалення юрисдикційних правил і їх тлумачення, суди виходили з такого:

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Отже, наведені положення абз. 2 ч. 1 ст. 354 КАС України необхідно застосовувати із врахуванням положень міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні місця рішень Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) в системі джерел вбачається доцільним підтримати загальновизнаний підхід стосовно того, що за своєю правовою природою рішення ЄСПЛ є актами тлумачення Конвенції, а отже, як і прямі норми Конвенції та протоколів до неї, мають переважне застосування, порівняно із нормами національного законодавства, відповідно до положень ч. 2 ст. 3 КАС України.

У практиці ЄСПЛ проблема спорів щодо підсудності (юрисдикції) розглядається через декілька правових категорій, які мають враховуватися судом у кожному конкретному випадку, а саме «принцип правової впевненості», «легітимні сподівання» та «правовий пуризм».

Окрім того, питання правової визначеності й передбачуваності є невід`ємною складовою верховенства права. У державі, яка керується принципом верховенства права, громадяни виправдано очікують, що вони можуть покладатися на попередні судові рішення в подібних справах, і таким чином можуть передбачати юридичні наслідки своїх дій чи бездіяльності.

ЄСПЛ неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності та при обставинах істотного і непереборного характеру (рішення у справі «Проценко проти Росії», заява №13151/04, п.26); відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення «помилки, що має фундаментальне значення для судової системи» (рішення у справі «Сутяжник проти Росії», зава №8269/02, п.38).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (див. mutatis mutandis рішення від 9 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України» (Bulanov and Kupchik v. Ukraine, заяви № 7714/06 та № 23654/08), у якому ЄСПЛ установив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду України розглянути касаційні скарги заявників не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й зневілювала авторитет судової влади.

Право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції, є правом людини, якому кореспондує відповідний обов`язок держави. Складовою цього обов`язку є забезпечення незалежного, безстороннього суду, який створений та діє відповідно до закону. Саме держава повинна створити судову систему, яка здатна забезпечити право на справедливий суд.

Вищенаведені положення свідчать про те, що недотримання державою вимоги ч. 1 ст. 6 Конвенції щодо права на справедливий розгляд справи «судом, встановленим законом», не може тлумачитися як таке, що вимагає скасування судового рішення і закриття провадження у справі, якщо порушено імперативні вимоги закону щодо юрисдикції суду.

Таким чином, якщо держава запроваджує спеціалізовану судову систему, то недоліки цієї системи, зумовлені нечіткістю правового регулювання та несталою судовою практикою, не повинні мати негативних наслідків для особи.

Відтак, скасування судового рішення з мотивів порушення юрисдикції всупереч волі особи, яка була учасником провадження, не забезпечує право людини на справедливий суд (постанови КАС ВС від 12.09.2019 у справі №826/6879/16, 10.11.2021 у справі № 160/12941/19, від 18.11.2021 у справі № 826/1620/18).

Згодом такий підхід було підтримано ВП ВС у постанові від 21.09.2021 по справі №905/2030/19 (905/1159/20).

Більш того, Суд ураховує, що позивач з даним позовом звернувся до суду першої інстанції у 2016 році, тоді як провадження у справі про банкрутство ТОВ «Український Рітейл» відкрито у жовтні 2019 року.

Таким чином, підстав до скасування судових рішень, ухвалених відповідно до існуючих на час їх ухвалення юрисдикційних правил і їх тлумачення, з мотивів порушення підсудності, колегія суддів не вбачає і вважає за необхідне розглянути касаційну скаргу по суті.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пунктом 135.1 статті 135 ПК України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування та, відповідно, база оподаткування податком на прибуток, визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

За змістом норм пп. 200.1, пп. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

У свою чергу, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (абзац другий пункту 198.1 статті 198 ПК України).

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно із п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, серед іншого, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Водночас, в силу положень п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі по тексту - Закон №996).

Відповідно до ст.1 цього Закону (тут та надалі - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частин 1 та 2 ст.9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У свою чергу, згідно із ч.3 ст.9 цього Закону інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, акти виконаних робіт, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Зміст наведених норм указує на те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Отже, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

У свою чергу, вимоги частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Так, при розгляді цієї адміністративної справи судами попередніх інстанцій перевірялися зміст та умови укладених позивачем договорів з ПП «Профлайн», ТОВ «Анімус», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Дари природи», ТОВ «ЕТС», ТОВ «Рітейл Техсервіс», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ», ПП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_1 , Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2». Суди дійшли висновків про те, що придбані у зазначених вище контрагентів товари/послуги відповідають напрямку економічної діяльності позивача - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що свідчить про їх придбання з метою використання у власній господарській діяльності; тому спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Однак, судами попередніх інстанцій не досліджено обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами. Судами не з`ясовано та не встановлено належними та допустимими доказами обставини щодо використання придбаного товару платником податку у власній господарській діяльності.

Для цього необхідно встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб (у тому числі посадових осіб контрагентів, заподіяних у такому процесі) як свідків з метою з`ясування умов та характеру здійснених операцій.

Натомість, одним з доводів касаційної скарги є та обставина, що у порушення пункту 1 та пункту 3 частини 2 статті 353 КАС України, судами першої (за власного ініціативою) та апеляційної (за заявою відповідача) інстанцій не було опитано в якості свідків керівників задекларованих контрагентів, а саме:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надавав пояснення щодо непричетності до діяльності ТОВ «Групс Інвестмент», місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надавав пояснення щодо непричетності до діяльності ТОВ «Макрос Продакт», місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, відповідно до наявних матеріалів справи, працівниками податкової міліції опитано керівника ТОВ «Групс Інвестмент» () ОСОБА_2 , який пояснив, що не має відношення до створення та провадження діяльності ТОВ «Групс Інвестмент», ніколи не був його керівником, засновником або працівником, а підприємство зареєстровано на нього без його відома. Указав, що будь-яких документів від імені підприємства не складав та не підписував, послуг не надавав.

Крім того, працівниками податкової міліції опитано керівника ТОВ «Макрос Продакт» () ОСОБА_11 , який надав аналогічні пояснення щодо діяльності вказаного товариства. На теперішній час, відповідно до вказаного листа, ТОВ «Групс Інвестмент» та ТОВ «Макрос Продакт» внесені до АІС «СФП» як фіктивні підприємства.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій не в повній мірі встановили фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору по суті.

Разом із цим, судами залишено поза увагою правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові ВС від 16.03.2020, справа №2-а-053/10/0270, відповідно до якого той факт, що на момент розгляду адміністративної справи судами не було постановлено вироків щодо офіційних осіб контрагентів позивача, не може спростовувати достовірність пояснень таких осіб відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Поряд з цим, як зазначено судами відповідно до вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2017 у справі №201/8082/16-к «…На виконання розробленого ОСОБА_5 злочинного плану, всіма членами організованої групи, в т.ч. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для прикриття незаконної діяльності організованої злочинної групи та прикриття злочинів були залучені суб`єкти господарювання, які здійснювали фіктивну діяльність - …ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ»…, які зареєстрували на підставних осіб та використовували у різні періоди часу існування організованої злочинної групи з січня 2013 по лютий 2015 рр. для прикриття незаконної діяльності з конвертації 97 млн. грн. безготівкових коштів у готівку, з метою ухилення від сплати податків 105 підприємствами-контрагентами, та внаслідок пособницької протиправної діяльності яких до бюджету не було сплачено податків на додану вартість на загальну суму 1 869 043 грн.…Отже, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи спільно у складі організованої злочинної групи та в межах злочинного плану, розробленого ОСОБА_5 , набули можливість розпоряджатись всіма майновими і немайновими правами ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» (код 39204383), шляхом його оформлення на номінального керівника - директора підприємства ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які не були обізнані про мету діяльності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , будучи організатором вчинення злочину, діючи у складі організованої злочинної групи, скоїли фіктивне підприємництво, тобто створення (придбання) суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене повторно…» (т. 40, а.с. 105-220).

Суди дійшли передчасних висновків про те, що оскільки у даному вироці судом не досліджувалися конкретні господарські операції, не встановлювалися факти нереальності поставок товару на адресу ТОВ «Український рітейл» у вересні 2014 року та факти формування ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» неправомірного податкового кредиту на адресу позивача, то цим вироком не підтверджується безтоварність спірних господарських операцій ТОВ «Український рітейл» з одного боку та ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» з іншого.

Верховний Суд зазначає, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 341 КАС України).

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частини 2, 3 статті 341 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 353 КАС підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що унеможливило повне встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити зазначені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року - скасувати.

Справу №808/2593/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - направити на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Повний текст судового рішення виготовлено 03.08.2022.

Суддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко