Справа № 160/8687/22
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2022 року Справа № 160/8687/22
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог, просить:
- визнати протиправними дії начальника Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Дніпро щодо призову на військову службу та зарахування до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 м.Дніпро з 05.03.2022 позивача;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 звільнити позивача з військової служби особового складу Збройних Сил України ВЧ НОМЕР_3.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 було призвано на військову службу та зараховано до списків особового складу, як військовозобов`язаного запасу, однак в той же час з витягів із наказів вбачається припис, що в Збройних Силах позивач не служив, що в свою чергу порушує п.4 Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Таким чином, ОСОБА_1 вважає, дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 м.Дніпро протиправними, оскільки він мав призиватися на строкову військову службу, оскільки він є призовником та не має досвіду військової служби, а у разі призову під час мобілізації, позивач підлягає четвертій хвилі мобілізації, а саме - громадяни, які не мають обмежень за віком і станом здоров`я. За таких обставин, позивач також просив суд зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 звільнити його з військової служби особового складу Збройних Сил України ВЧ НОМЕР_3.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
До суду 11.07.2022 року від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач-1 вказав, що в п.4 Указу Президента України не зазначено, що військовозобов`язані без строкової служби не можуть бути мобілізовані більш того ч.4 ст.27 Закону України «Про військовий обов`язок» від 25.03.1992 року №2232-XII передбачає, що «До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби». Тобто законодавець не пов`язує належність до військового запасу з проходженням служби і це передбачено саме нормою закону. Враховуючи викладене вище, відповідач-1 просив суд у задоволенні позову відмовити.
11.07.2022 року до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позов, в якому зазначалося, що позивача призвано на військову службу за призовом під час мобілізації Шевченківським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки м.Дніпро, та наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) № 27-рс від 18.03.2022 призначено на посаду електрика-моториста відділення забезпечення загону радіо- і радіотехнічної розвідки. Наказом командира ВЧ НОМЕР_3 №65 від 25.03.2022 солдата ОСОБА_1 з 25.03.2022 зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_3, на всі види забезпечення. Відповідно до п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану звільняються з військової служби на визначених цією нормою підставах. Позивач не відноситься до категорії військовослужбовців, які можуть бути звільнені з військової служби, згідно з вимогами п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", що є підставою для відмови у задоволенні позову.
15.07.2022 року позивачем через канцелярію суду було подано заяву, в якій він вказав, що ознайомившись із відзивами, не вбачає необхідності надавати відповіді на них, а тому просив позов задовольнити у повному обсязі з викладених у ньому підстав.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 було постановлено: 1. Оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізація). 2. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. 3. Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. 4. Призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами. 5. Генеральному штабу Збройних Сил України визначити черговість та обсяги призову військовозобов`язаних, резервістів та транспортних засобів національної економіки в межах загального строку мобілізації.
Відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №33/2 від 05.03.2022 року встановлено, що відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», з метою підтримання готовності до виконання визначених завдань, згідно зі штатом, воєнного часу № 43/060-01, наказано нижчепойменованих військовозобов`язаних запасу призвати на військову службу та зарахувати до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 на всі види забезпечення і призначити з 05.03.2022 року: 12. Солдата ОСОБА_1 , стрільцем-санітаром роти охорони, ВОС-100915A/658.
Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 24.03.2022 № 47 встановлено, що 28. Солдата ОСОБА_1 , стрільця-санітара роти охорони Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Дніпра призначеного наказом командувача військ оперативного командування "Схід" (по особовому складу) від 18 березня 2022 року №27-РС на посаду ЕЛЕКТРИКА-МОТОРИСТА ВІДДІЛЕННЯ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ЗАГОНУ РАДІО- І РАДІОТЕХНІЧНОЇ РОЗВІДКИ РЕГІОНАЛЬНОГО ЦЕНТРУ РАДІОЕЛЕКТРОННОЇ РОЗВІДКИ ''СХІД", ВОС - 659995А вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби, смт.Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.
З 24 березня 2022 року виключити зі списків особового складу Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Дніпра та всіх видів забезпечення.
Відповідно до витягу із наказу від 25.03.2022 року № 65 командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) встановлено, що 29. Солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 18.03.2022 № 27-рс на посаду електрика-моториста відділення забезпечення загону радіо- і радіотехнічної розвідки, який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2, з 25.03.2022 зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 25.03.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з тарифним розрядом 2 шпк «солдат».
11.04.2022 року ОСОБА_1 склав військову присягу у Військовій частині НОМЕР_3, що підтверджується змістом військового квитка серії НОМЕР_2 .
16.06.2022 року адвокатом позивача було зроблено адвокатський запит № 16/06-22 до ІНФОРМАЦІЯ_2 м.Дніпро щодо надання підтверджуючих копій документів на підставі яких ОСОБА_1 було призвано на військову службу.
20.06.2022 року у відповідь на адвокатський запит було надано копії наступних документів:
- копію довідки військово-лікарської комісії від 20.06.2022 № 2180 щодо проведення медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ придатний до військової служби;
- копію витягу із наказу від 25.03.2022 року № 65 командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині);
- копію витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №33/2 від 05.03.2022 року;
- копію витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 24.03.2022 № 47.
Враховуючи вказане та не погоджуючись із діями відповідачів щодо призова його на військову службу, як військовозобов`язаного запасу, позивач і звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" - продовжено строк його дії на 30 діб, з 26 березня 2022 року, а Указом Президента України від 18.04.2022 №159/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" - продовжено строк його дії ще на 30 діб, з 25 квітня 2022 року.
Законом України від 17 травня 2022 року №341/2022 затверджено Указ Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, та Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №212-ІХ), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію" з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошена загальна мобілізація, що означає призов військовозобов`язаних, резервістів та Законом України від 22 травня 2022 року №2264-ІХ Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації" - продовжується з 25 травня 2022 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.
Відповідно до ст.10 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" громадяни України зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та виконувати правила військового обліку.
Згідно з п.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни України зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Виклик в телефонному режимі не суперечить нормі законодавства щодо оповіщення про прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У військовому квитку серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 відсутній запис, що останній до 05.03.2022 року (день призову на військову службу) проходив військову службу та/або здобув військово-облікову спеціальність.
Суд зауважує, що в матеріалах справи також відсутні відомості, що ОСОБА_1 є колишнім військовослужбовцем та/або ветераном АТО та ООС; особою, яка проходила строкову службу до 2014 року або служив за контрактом; офіцером запасу та/або військовозобов`язаним, який закінчив військову кафедру вузу. Доказів зворотного відповідачами не надано, а матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.27 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.
До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.
До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.
Згідно з ст.28 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», розряди запасу та граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі.
Запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних.
Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд - до 35 років; 2) другий розряд - до 60 років.
Особи офіцерського складу, які перебувають у запасі, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд: молодший офіцерський склад - до 45 років; старший офіцерський склад: майор (капітан 3 рангу), підполковник (капітан 2 рангу) - до 50 років; полковник (капітан 1 рангу) - до 55 років; вищий офіцерський склад - до 60 років; 2) другий розряд: молодший та старший офіцерський склад - до 60 років; вищий офіцерський склад - до 65 років.
Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Суд звертає увагу, що відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №33/2 від 05.03.2022 року, відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», з метою підтримання готовності до виконання визначених завдань, згідно зі штатом, воєнного часу № 43/060-01, військовозобов`язаного запасу солдата ОСОБА_1 призвано на військову службу та зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 на всі види забезпечення і призначено з 05.03.2022 року.
Тобто, зі змісту зазначеного наказу видно, що ОСОБА_1 мобілізовано, як особу, що вже проходила військову службу та має відповідну спеціальність та навички, про свідчать примітка, що ОСОБА_1 є солдатом, стрільцем-санітаром роти охорони.
Втім, означене не відповідає та суперечить матеріалам справи, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач станом на 05.03.2022 року не проходів військову службу та не здобув військово-облікової спеціальності, а тому не мав бути прийнятий на військову службу, як особа, яка вже має військовий досвід або військову спеціальність.
На підтвердження вказаного, суд також звертає увагу на наступне.
Згідно з п.42 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», первинне військове звання рядового складу присвоюється громадянам, які вступили на військову службу за контрактом осіб рядового складу і не мають військових звань, до складання ними Військової присяги. Первинне військове звання рядового складу присвоюється військовослужбовцям наказом командира військової частини, який призначає таких військовослужбовців на відповідні посади.
Після складання Військової присяги таким військовослужбовцям присвоюється військове звання солдата (матроса).
Як встановлено судом, зі змісту військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 склав військову присягу 11.04.2022 року у Військовій частині НОМЕР_3.
При цьому, вже у наказі начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №33/2 від 05.03.2022 року ОСОБА_1 рахується, як солдат.
Означене, суперечить приписам законодавства, а саме п.42 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», в якому чітко зазначається, що лише після складання Військової присяги військовослужбовцям присвоюється військове звання солдата.
Таким чином, суд доходить висновку, що по-перше, всупереч вимогам чинного законодавства, при мобілізації позивача, останнього визначено відповідачем-1, як особу, яка вже має досвід військової служби та має військову спеціальність. По-друге, враховуючи той факт, що позивач не проходів військову службу та не здобув військово-облікової спеціальності, останньому можливо було присвоювати військове звання «солдат» тільки після складення останнім Військової присяги, тобто лише після 11.04.2022 року. Однак в порушення норм чинного законодавства, визначене позивачу звання «солдат» - 05.03.2022 року, що підтверджується витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №33/2 від 05.03.2022 року.
Згідно з приписами ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Оскільки судом встановлені протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову на військову службу та зарахування до списків особового складу Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Дніпра з 05.03.2022 ОСОБА_1 , з метою повного та всебічного захисту прав позивача, підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №33/2 від 05.03.2022 року в частині призову на військову службу та зарахування до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 на всі види забезпечення і призначити з 05.03.2022 року: 12. Солдата ОСОБА_1 , стрільцем-санітаром роти охорони, ВОС-100915A/658.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_3 звільнити позивача з військової служби особового складу Збройних Сил України військової частини НОМЕР_3, суд зазначає про їх передчасність та безпідставність, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що відповідачами не будуть вчинятись відповідні дії на виконання своїх повноважень та обов`язків, які в них виникають внаслідок скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) №33/2 від 05.03.2022 року в частині призову на військову службу та зарахування до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 на всі види забезпечення і призначити з 05.03.2022 року: 12. Солдата ОСОБА_1 , стрільцем-санітаром роти охорони, ВОС-100915A/658.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково з викладених вище підстав.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" з відповідача-1 судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -
Позовну заяву - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) №33/2 від 05.03.2022 року в частині призову на військову службу та зарахування до списків особового складу Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на всі види забезпечення і призначити з 05.03.2022 року: 12. Солдата ОСОБА_1 , стрільцем-санітаром роти охорони, ВОС-100915A/658.
У задоволенні решти позовної заяви - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма