Справа № 200/9116/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року справа №200/9116/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі № 200/9116/21 (суддя в І інстанції Бабіч С.І., повне судове рішення складено 28.12.2021 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії відповідача, які полягають у припиненні виплати пенсії з 01.03.2016 року ОСОБА_2 ; визнання протиправною відмову відповідача виплатити спадкоємцю позивачу недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 30.10.2020 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2016 року по 30.10.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 р. позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не надання приватному нотаріусу Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижкову О.О. інформації щодо розміру пенсії ОСОБА_2 , яка була йому нарахована, але не виплачена за життя за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року. Зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області сформувати та направити до приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижкову О.О. довідку із врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року, для подальшого включення до складу спадщини ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що ОСОБА_2 перебував на обліку, як внутрішньо переміщена особа, виплата пенсії призупинена у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання з 01.03.2016 року. Згідно запиту приватного нотаріусу від 20.10.2020 року №855/02-14 було надано відповідь про залишок недоотриманої пенсії листом від 02.11.202 року № 0577-05-8/10574. У листі зазначено, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 складає 166102 грн. 92 коп., а сума розрахована за три роки, з урахуванням вимог ст. 46 Закону України № 1058.

Оскільки виплата пенсії ОСОБА_2 була призупинена з 01 березня 2016 року, а за поновленням пенсії до управління він особисто не звертався, тому пенсія йому не нараховувалась. Відповідач вважає, що відсутня норма закону або підзаконного акта, яка б зобов`язувала органи Пенсійного фонду нараховувати суми пенсії пенсіонерам після їх смерті за зверненням членів сім`ї. Норми стосовно виплати пенсії після смерті пенсіонера стосуються лише тієї пенсії, яка була нарахована пенсіонеру за час його життя, тобто належала пенсіонеру на час смерті. Отже, не має правових підстав для здійснення виплати пенсії позивачу, якщо така пенсія не нараховувалась ОСОБА_2 за час життя.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є сином та спадкоємцем померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08 жовтня 2020 року, виданого Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 90 року, про що 08 жовтня 2020 року складено відповідний актовий запис № 636 (а.с. 10).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 листопада 2020 року, приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області, посвідчено, що на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_2 , є його син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії станом на 30.10.2020 року, яка зберігається в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (м. Костянтинівка), та належить спадкодавцю на підставі довідки, виданої Костянтинівсько - Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області 02.11.2020 року за № 0577-05-8/10574. Згідно цієї довідки сума недоотриманої пенсії складає - 166102,91 (сто шістдесят шість тисяч сто дві грн. дев`яносто одна коп.) гривень. Загальна сума спадкового майна складає - 166102,91 грн (сто шістдесят шість тисяч сто дві грн. дев`яносто одна коп.) гривень (а.с. 11).

На звернення представника позивача, відповідач, листом від 16 квітня 2021 року №0500-05-8/8779 повідомив, що ОСОБА_2 , перебував на обліку, як отримувач пенсії за віком та був зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа. Виплата пенсії проведена по 29.02.2016 року, шляхом зарахування коштів через банківську установу ДОУ АТ «Ощадбанк». З 01.03.2016 року виплату призупинено. За поновленням виплати ОСОБА_2 не звертався. Знятий з обліку у зв`язку зі смертю.

Також вказано, що у лютому поточного року за заявою від 19.11.2020 року № 5268 про оформлення недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_2 по свідоцтву про право на спадщину, спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , проведено виплату грошових коштів у сумі 162850,38 грн. за період з 18.11.2017 року по 31.05.2020 року.

Статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1508-ІV передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер за життя мав право, але не отримав виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Зазначено, що спадкоємець звернувся до управління із заявою та необхідними документами 19.11.2020 року, розмір недоотриманої пенсії був зменшений з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058.

Також вказано, що сума недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 року по 17.11.2017 року складає 52424 грн. 96 коп. (а.с. 12-13).

Матеріали справи також містять довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, який є правонаступником Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28.08.2021 року № 9380 та від 29.11.2021 року №10546 з яких видно, що за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2017 року ОСОБА_2 пенсія нараховувалась, але не виплачувалась, а за період з 01 листопада 2017 року по травень 2020 року виплачено в сумі 162850,28 грн.. Також в довідках вказано, що пенсійні виплати ОСОБА_2 за період з 01.06.2020 року по 31.10.2020 року не нараховувались у зв`язку зі смертю (а.с. 42, 53-54).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

У відповідності до вимог статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондує зі статтею 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оспорювання у даному випадку є відносини, що пов`язані з набуттям та реалізацією позивачкою майнових прав в порядку спадщини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються КАС України.

Згідно частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; «публічно-правовий спір» - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (стаття 4 КАС).

З аналізу наведених норм права вбачається, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З аналізу вимог ЦПК України та КАС України можна зробити висновок, що не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи.

У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, аналіз статей 1218, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаних виплат.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що цей спір обумовлений порушенням приватного права позивача. Тобто, між сторонами існує спір про право, даний спір є приватно-правовим і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 12.02.2020 у справі № 638/11604/19, № 642/6946/18.

Відтак, цей спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки носить приватноправовий характер, який обумовлений порушенням приватного права спадкоємця на отримання коштів та має вирішуватися загальними судами у порядку цивільного судочинства.

Отже, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Зважаючи на допущені порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судового рішення та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі№ 200/9116/21 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року у справі №200/9116/21 скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії закрити.

Повне судове рішення 02 серпня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко