Справа № 640/17187/20
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р.,

Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» до Державної аудиторської служби України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Княжна Либідь» про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівель, -

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної аудиторської служби України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Княжна Либідь» в якому просило: визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу щодо закупівлі «Будівництво гідротехічних об`єктів (Будівництво берегоукріплюючих споруд та зони відпочинку вздовж Русанівської протоки у Дніпровському районі міста Києва)» (ID моніторингу UA-M-2020-06-22-000082).

Позов обґрунтовано тим, що висновок відповідача про результати моніторингу закупівлі є протиправними та безпідставним, а позивач як замовник за процедурою закупівлі, розглянув тендерну пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжна Либідь» з урахуванням положень частини четвертої статті 28 Закону України «Про публічні закупівлі» та встановив, що пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжна Либідь» у вказаній частині відповідає вимогам тендерної документації.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено всі надані позивачем матеріали.

На думку апелянта, під час здійснення оцінки тендерної пропозиції ТОВ «Княжна Либідь» замовником не було порушено вимоги Закону України «Про публічні закупівлі», а тому вимоги пунктів 1 та 4 частини першої статті 30 вказаного Закону було дотримано.

Викладена у спірному витягу вимога про усунення порушень є неконкретизованою, а тому не може вважатись правомірною, та відповідачем необгрунтовано такий спосіб усунення недоліків закупівлі, як розірвання договору та не зазначено причинно-наслідковий зв`язок між розірванням такого договору та усуненням правопорушення як такого, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що оскільки договір з ТОВ «Княжна Либідь» був укладений більше як на 3 роки, відтак останній підлягав нотаріальному посвідченню.

До того, спосіб усунення порушення є пропорційний виявленим порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, що свідчить про обгрунтованість оскаржуваного висновку.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Державної аудиторської служби України від 22.06.2020 №161 відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», пункту 9 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 відповідачем розпочато моніторинг процедури закупівлі Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» з приводу закупівлі «Будівництво гідротехнічних об`єктів (Будівництво берегоукріплюючих споруд та зони відпочинку вздовж Русанівської протоки у Дніпровському районі міста Києва)» (ID моніторингу UA-M-2020-06- 22-000082).

За результатами моніторингу вказаної закупівлі Державна аудиторська служба України встановила порушення позивачем законодавства у сфері закупівель, а саме в порушення вимог пунктів 1 та 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» позивач як замовник, не відхилив тендерну пропозицію учасника ТОВ «Княжна Либідь», як таку, що не відповідає кваліфікаційному критерію, встановленому статтею 16 Закону та умовам тендерної документації, оскільки за результатами моніторингу встановлено, що договір оренди приміщення від 11.10.2018 №87-ОП, наданий у складі тендерної пропозиції учасника ТОВ «Княжна Либідь», нотаріально не посвідчений, як наслідок, учасник ТОВ «Княжна Либідь» не відповідає кваліфікаційному критерію «наявність обладнання та матеріально технічної бази», встановленому статтею 16 Закону, а його тендерна пропозиція не відповідає умовам пункту 5 розділу «Інструкції з підготовки тендерної пропозиції» тендерної документації.

Зазначені порушення зафіксовано відповідачем у Висновку про результати моніторингу щодо закупівлі «Будівництво гідротехічних об`єктів (Будівництво берегоукріплюючих споруд та зони відпочинку вздовж Русанівської протоки у Дніпровському районі міста Києва)» (ID моніторингу UA-M-2020-06-22-000082).

З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 2 та 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Держаудитслужба зобов`язала позивача здійснити заходи, передбачені частиною першою статті 31 Закону та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Не погоджуючись з вказаним висновком відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем вірно встановлено порушення вимогу пунктів 1 та 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі», тому оскаржуваний висновок за своїм змістом та формою повністю відповідає Закону України «Про публічні закупівлі», що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад врегульовані спеціальним Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон № 922-VIII) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII визначено, що моніторинг закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель на всіх стадіях закупівлі з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Статтею 3 Закону № 922-VIII передбачено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

У силу вимог статті 22 Закону № 922-VIII тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником на веб-порталі Уповноваженого органу для загального доступу.

Тендерна документація не повинна містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

Системний аналіз вищевикладених приписів надає підстави вважати, що спеціальним законодавством у галузі публічних закупівель регламентовано чітку та послідовну процедуру проведення торгів. Дана процедура, зокрема, передбачає необхідність визначення замовником переліку тендерної документації, що повинна бути подана учасниками торгів, та перевірку тендерних пропозицій на відповідність вимогам тендерної документації.

При цьому, порядок здійснення моніторингу публічних закупівель регламентовано статтею 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі», згідно з частиною першою якого моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Згідно з приписами статті 5 вказаного Закону контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

У свою чергу, Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення №43) визначено, що Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №43 реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки закупівель, моніторингу закупівель.

Згідно з пунктом 7 Положення №43, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Відтак, Держаудитслужба у даному випадку наділена повноваженнями щодо здійснення моніторингу публічних закупівель у порядку, визначеному Законом України «Про публічні закупівлі».

За змістом положень частини четвертої статті 7-1 Закону №922-VIII строк здійснення моніторингу процедури закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з наступного робочого дня від дати оприлюднення повідомлення про початок моніторингу процедури закупівлі в електронній системі закупівель.

Протягом строку проведення моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю, відповідальна за проведення моніторингу процедури закупівель, має право через електронну систему закупівель запитувати у замовника пояснення (інформацію, документи) щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі. Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель. Замовник протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі, повинен надати відповідні пояснення (інформацію, документи) через електронну систему закупівель.

Замовник у межах строку здійснення моніторингу процедури закупівлі має право з власної ініціативи надавати пояснення щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі (частина п`ята статті 7-1 Закону №922-VIII).

За правилами частини шостої статті 7-1 Закону №922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником.

Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Як свідчать матеріали справи, у відповідності до Висновку про результати моніторингу щодо закупівлі «Будівництво гідротехнічних об`єктів (Будівництво берегоукріплюючих споруд та зони відпочинку вздовж Русанівської протоки у Дніпровському районі міста Києва)» (ID моніторингу UA-M-2020-06-22-000082), замовник на порушення пунктів 1, 4 частини першої статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі» не відхилив зазначену тендерну пропозицію ТОВ «Княжна Либідь» як таку, що не відповідає кваліфікаційному критерію, встановленому статтею 16 Закону та умовам тендерної документації.

Так, у силу вимог пункту 1 частини першої статті 30 Закону №922-VIII Замовник відхиляє тендерну пропозицію в разі якщо:

1) учасник: не відповідає кваліфікаційним (кваліфікаційному) критеріям, установленим статтею 16 цього Закону; не надав забезпечення тендерної пропозиції, якщо таке забезпечення вимагалося замовником;

2) переможець: відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю; не надав документи, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону;

3) наявні підстави, зазначені у статті 17 і частині сьомій статті 28 цього Закону;

4) тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації.

У той же час, відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Закону №922-УШ тендерна документація повинна містити один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відповідно до статті 16, вимоги, встановлені статтею 17 цього Закону, та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям і вимогам згідно із законодавством. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації про відповідність вимогам статті 17 у разі, якщо така інформація міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.

Частинами першою та другою статті 16 Закону №922-VIII визначено, що замовник вимагає від учасників подання ними документально підтвердженої інформації про їх відповідність кваліфікаційним критеріям.

Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: наявність обладнання та матеріально-технічної бази; наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного договору.

Виходячи з аналізу вищевикладених норм вбачається, що замовник визначив для учасників обов`язкову умову, яку повинні виконати учасники, які виявили намір взяти участь у закупівлі, для підтвердження своєї відповідності визначеному замовником кваліфікаційному критерію, та яка, в свою чергу, дозволить замовнику провести належну оцінку тендерної пропозиції учасника відповідно до вимог Закону №922-VIII в частині відповідності такого учасника кваліфікаційним критеріям згідно зі статтею 16 Закону №922- VIII.

Тобто, учасник повинен надати усі документи, що підтверджують наявність такого обладнання та матеріально-технічної бази та зі змісту яких можливо встановити права учасника на таке обладнання та майно (матеріально-технічна база) в частині його вільного володіння, користування та розпорядження таким майном, задля забезпечення належного і своєчасного виконання робіт, що закуповуються замовником.

З матеріалів справи вбачається, що переможцем закупівлі, за наслідками якої прийнято оскаржуваний висновок, позивачем було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Княжна Либідь».

При цьому, у складі тендерної пропозиції Товариство з обмеженою відповідальністю «Княжна Либідь» було надано договір оренди нежитлового приміщення та майна від 11.10.2018 № 87-ОП.

У відповідності до пункту 1.1 зазначеного договору №87-ОП від 11.10.2018 між ТОВ «Фінансово промислова компанія «Українській дім» (орендодавець) та ТОВ «Княжна Либідь» (орендар) 11.10.2018 укладено договір оренди нежитлового приміщення та майна, згідно з яким орендодавець передає в строкове платне користування, а орендар приймає в орендне користування офісне приміщення, що є власністю орендодавця, загальною площею 60 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, провулок Західний, буд. З (літера Ц), разом з майном, перелік якого визначається в Акті прийому-передачі нежитлового приміщення та майна. При цьому, орендар зобов`язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та комунальні послуги, після припинення цього договору повернути орендоване приміщення та майно орендодавцеві.

У свою чергу, згідно з розділом 3 Договору від 11.10.2018 № 87-ОП даний Договір вступає в дію з 17.10.2018 по 31.12.2021, тобто укладений строком більше як на 3 (три) роки.

Вказані обставини свідчать про те, що надаючи тендерну пропозицію Товариство з обмеженою відповідальністю «Княжна Либідь» підтверджувало, що до складу матеріально- технічної бази, необхідної для виконання робіт, що закуповуються замовником, входить саме зазначене у договорі №87-ОП нежитлове приміщення, та підтверджувало замовнику свою відповідність кваліфікаційному критерію щодо наявності в нього матеріально-технічної бази.

Відповідно до частини першої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі статтею 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років.

Частиною другою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Разом з тим, у силу вимог пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, зокрема, право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки.

Вказані норми свідчать про необхідність державної реєстрації договорів найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що сторонами договору оренди нежитлового приміщення та майна від 11.10.2018 №87-ОП недодержано вимоги щодо нотаріального посвідчення цього договору, у той же час будь-яких належних обґрунтувань на спростування зазначеного позивачем не наведено, що свідчить про нікчемність договору № 87- ОП від 11.10.2018.

Відтак, відповідач за результатами моніторингу правомірно встановив, що договір оренди приміщення від 11.10.2018 №87-ОП, який був наданий у складі тендерної пропозиції учасника ТОВ «Княжна Либідь», нотаріально не посвідчений, у зв`язку з чим останній не відповідав кваліфікаційному критерію «наявність обладнання та матеріально- технічної бази» встановленому статтею 16 Закону «Про публічні закупівлі».

Відповідно, позивач у свою чергу в порушення вимог пунктів 1 та 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» не відхилив тендерну пропозицію ТОВ «Княжна Либідь», як таку, що не відповідає кваліфікаційному критерію, встановленому статтею 16 Закону та умовам тендерної документації.

Доводи апелянта про те, що оскільки предметом закупівлі є будівництво гідротехнічних об`єктів, а відтак наявність чи відсутність офісного приміщення в учасника не може бути необхідною умовою для здійснення будівництва берегоукріплюючих споруд та зони відпочинку, колегія суддів оцінює критично, так як пропозиція ТОВ «Княжна Либідь» як було встановлено вище не відповідала кваліфікаційним критеріям, встановленим статтею 16 Закону та умовам тендерної документації.

Посилання апелянта на зазначення Держаудитслужбою у висновку про необхідність усунути порушення законодавства в сфері публічних закупівель без конкретизації відповідних норм законодавства, на підставі яких слід вчиняти такі дії, не є порушенням законодавства, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до вимог частини сьомої статті 7-1 Закону №922-VIII, у висновку обов`язково зазначаються зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

За приписами частини восьмої статті 7-1 Закону №922-VIII Замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку одноразово звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку.

Протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.У даному випадку, якщо існує декілька способів усунення виявлених порушень, правом вибору певного конкретного способу відповідно до приписів законодавства наділений саме керівник установи.

Разом з тим, вказана обставина не позбавляє підконтрольного об`єкта права звернутися до контролюючого органу з метою отримання певних роз`яснень.

Аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 820/3534/16, від 28.04.2020 у справі №826/8741/16.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно з цих питань до Держаудитслужби не звертався.

Таким чином, наведені в оскаржуваному висновку зобов`язання щодо усунення виявлених порушень також ґрунтуються на вимогах Закону №922-VIII.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді Т.Р. Вівдиченко

І.О. Лічевецький