Справа № 200/12404/21
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року справа №200/12404/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Сіваченка І.В., Гаврищук Т.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Добропільської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 р. у справі № 200/12404/21 (головуючий І інстанції суддя Г.П. Бабаш) за позовом ОСОБА_1 до Добропільської міської ради про визнання протиправними та забов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.09.2021 року звернувся до суду з позовною заявою до Добропільської міської ради, в якій просив - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2 гектари для ведення особистого селянського господарства;

- скасувати рішення відповідача № 8/12-24 від 18.08.2021 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, права на яку підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, яка розташована в Світлівському старостинському окрузі за межами населених пунктів на південь від земельної ділянки № 0:01:000:1657 відповідно до пункту № 3 додатку до даного рішення міської ради;

- зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вказаної у викопіюванні з публічної кадастрової карти доданому до клопотання № 04-01/10129 від 26.07.2021 року безоплатно у власність площею 2 гектари для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі № 200/12404/21 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Добропільської міської ради щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2 гектари для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 .

Скасовано рішення Добропільської міської ради № 8/12-24 від 18.08.2021 року (з урахуванням змін, внесених рішенням Добропільської міської ради № 8/14-89 від 20.10.2021 року) в частині: надати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення (кадастровий номер відсутній) орієнтовною площею 20,000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Донецька область, Добропільська міська рада, Світлівський старостинський округ, за межами населених пунктів, стосовно земельної ділянки вказаної у викопіюванні з публічної кадастрової карти, доданому до клопотання ОСОБА_1 від 21 липня 2021 року.

Зобов`язано Добропільську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства від 21.07.2021 року, вхідний номер 04-01/10129 від 26.07.2021 року, та прийняти відповідне рішення на першому пленарному засіданні сесії, яка буде скликана в календарному місяці наступному після дати набрання законної сили даним рішенням.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 51-55).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права та зазначає, що рішення Добропільської міської ради № 8/12-24 від 18.08.2021 було виконане фактом 1) виготовлення проекту землеустрою; 2) виставленням земельних ділянок на торги.

В частині відмови рішення суду не оскаржено.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Справа розглянута поза датою, визначеною в ухвалі суду від 17 січня 2022 року, з огляду на прийняття Верховною Радою України Законів України «Про правовий режим воєнного стану» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 22 травня 2022 року № 2263-1Х, якими в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року і продовжено його до 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 21.07.2021 року позивач звернувся до Добропільської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність загальною площею до 2,00 га, в тому числі пасовища 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення Добропільської міської ради для ведення особистого селянського господарства (а.с.14).

18.08.2021 року рішенням Добропільської міської ради № 8/12-24 «Про визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону» визначено перелік вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону відповідно до додатку. Надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 0:01:000:1657) площею 22,1726 га на дві земельні ділянки, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону.

Надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 0:01:000:1680) площею 28,5533 на дві земельні ділянки, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону. Надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, права на яку підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону (а.с 22-24).

19.08.2021 року Добропільська міська рада листом за № 03/1389-14/02 повідомила позивача, що його клопотання від 21.07.2021 року (вх. № 04-01/10129 від 26.07.2021 року) розглянуто, бажана земельна ділянка була включена до переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, запропоновано обрати іншу земельну ділянку або звернутися до іншої ради (а.с. 15).

Рішенням Добропільської міської ради від 20.10.2021 року № 8/14-89 внесені зміни до рішення ради № 8/12-24, зокрема пункт 4 викладено в наступній редакції: «надати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення (кадастровий номер відсутній) орієнтовною площею 20,000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Донецька область, Добропільська міська рада, Світлівський старостинський округ, за межами населених пунктів (а.с. 49).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Земельні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України), а також іншими нормативно-правовими актами, які прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

В пункті "б" частини 1 статті 81 Земельного кодексу України занотовано: громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За приписами частини 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. «в» ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України).

За унормуванням пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

В частині 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено: громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За змістом частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів законодавства порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України; 4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого "земельного" питання. У світлі вимог частини 2 статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України, статтями 26, 33, 59 Закону № 280/97-ВР.

Вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях міської ради згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР.

Як було зазначено раніше, частина 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачає відповідний перелік документів, що має бути поданий до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність.

Статтею 118 Земельного кодексу України заборонено вимагати додаткові матеріали та документи, які не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що питання про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою має бути вирішено виключно на пленарному засіданні міської ради за наявності підстав для відмови у наданні такого дозволу, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд наголошує, що якщо особою, яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень, виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.

При цьому, відмовляючи у наданні дозволу, відповідний орган повинен навести усі підстави відмови.

Судами встановлено, що позивач звернувся до відповідача 21.07.2021 року, пленарне засідання міської ради відбулося 18 серпня 2021 року, але питання про надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність не було розглянуто.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на статті 134, 136 Земельного кодексу України, як на підставу для не розгляду клопотання позивача.

Як зазначалося раніше, відповідач саме на пленарному засіданні ради мав прийняти рішення за результатами розгляду заяви позивача.

З огляду на зазначені обставини, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач, не розглянувши клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність на пленарному засіданні ради, допустив бездіяльність. Хоча відповідач крім того також вчинив і протиправні дії, оскільки вирішив питання про визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, хоча йому передувало питання щодо заяви позивача.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

За унормуванням ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляді на пленарному засіданні міської ради клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства від 21 липня 2021 року.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, суд зазначає наступне.

Як зазначалося раніше, зміст норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність. Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого "земельного" питання. У світлі вимог частини 2 статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Суд відзначає, що частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Отже, суд не є органом, уповноваженим на вирішення вказаного питання, а лише має компетенцію на здійснення судового контролю за відповідністю чинному законодавству оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень, тому прийняття судом рішення за клопотанням позивача замість відповідача буде втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Тому вірним є висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту буде зобов`язання відповідача розглянути клопотання про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність та прийняти відповідне рішення на першому пленарному засіданні сесії, яка буде скликана в календарному місяці наступному після дати набрання законної сили даним рішенням.

Щодо позовних вимог про скасування рішення відповідача № 8/12-24 від 18 серпня 2021 року в частині визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровій номер 0:01:000:1657) сільськогосподарського призначення комунальної власності, права на яку підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, відповідно до пункту № 1 додатку до даного рішення міської ради, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом частини 3 статті 134 Земельного кодексу України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з приводу безоплатної передачі земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства (стаття 121 Земельного кодексу України), але відповідач, за наявності не розглянутого клопотання позивача, прийняв рішення виставити бажану земельну ділянку на земельні торги.

Суд вважає, що відповідач протиправно прийняв рішення про виставлення бажаної земельної ділянки на земельні торги, чим унеможливив розгляд клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, чим порушив його конституційне право на отримання безоплатно у власність земельну ділянку.

Таким чином, для того щоб відповідач мав можливість розглянути вказане клопотання на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, слід визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 8/12-24 від 18 серпня 2021 року в частині визначення переліку вільних земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, права на які підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровій номер 0:01:000:1657) сільськогосподарського призначення комунальної власності, права на яку підлягають продажу на земельних торгах у формі аукціону, відповідно до пункту № 1 додатку до даного рішення міської ради, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І відповідачем не доведено, що у спірних відносинах він діяв правомірно.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Добропільської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 р. у справі № 200/12404/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 р. у справі № 200/12404/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2022 року.

Головуючий суддя Г.М.Міронова

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко