Справа № 120/2516/22-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

02 серпня 2022 р. Справа № 120/2516/22-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришена Руслана Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Національної академії внутрішніх справ

до: ОСОБА_1

про: стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі.

Ухвалою від 13.07.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено 10-денний строк для усунення недоліків шляхом:

- подання до суду доказів вручення/надсилання позивачем повідомлення ОСОБА_1 про необхідність відшкодування витрат на його навчання, а також доказів надання йому строку для добровільного відшкодування, указаних витрат, та відмови ОСОБА_1 здійснити таке відшкодування;

- подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

На виконання вимог ухвали суду 26.07.2022 представником позивача подано заяву щодо усунення недоліків до якої додано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Мотивуючи поновлення, представник посилається на те, що 05.07.2019, на момент завершення навчання в НАВС, відповідача було ознайомлено з довідкою про вартість витрат, пов`язаних з його утриманням у НАВС.

Вказує, що відповідно до Статуту, НАВС є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, державної форми власності, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностям, є юридичною особою, бюджетною установою та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України, тобто не є суб`єктом владних повноважень та не здійснює публічно-владних управлінських функцій у розумінні КАС України.

Також, зазначено, що протягом останніх років судова практика щодо юрисдикційної підсудності розгляду справ про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням осіб в навчальному закладі складалася таким чином, що переважна більшість справ даної категорії вирішувалася загальними судами у порядку цивільного судочинства, підтвердження цьому є рішення 2021-2022 років.

Тому, 10.12.2021 НАВС, в межах строку позовної давності та відповідно до норм ЦПК звернулась до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 02.02.2022 провадження у справі за даним позовом закрито, у зв`язку з тим, що справу належить розглядати у порядку адміністративного судочинства. Після отримання ухвали Калинівського районного суду Вінницької області, оплативши судовий збір, позивач звернувся до Вінницького окружного суду із дотриманням місячного строку.

З огляду на викладене, НАВС пропустила строк звернення до адміністративного суду з поважних причин, а тому просить поновити такий строк.

Визначаючись щодо поданої заяви про поновлення строку звернення до суду, суд керується наступними мотивами.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У постанові від 23 вересня 2021 року по справі № 520/11540/19 Верховний Суд наголошує на тому, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України.

Питання строку звернення до суду в справах з аналогічними позовними вимогами було висвітлено у постановах Верховного Суду від 9 грудня 2021 року у справі №560/688/19, від 23 вересня 2021 року у справі №520/11540/19, від 21 січня 2021 року №560/1389/20, від 20 листопада 2020 року у справі №160/11957/19, від 30 квітня 2020 року у справі №420/4102/19, від 30 вересня 2019 року у справі №340/685/19.

Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню саме місячний строк звернення до суду.

Згідно копії витягу з наказу ГУ НП у Вінницькій області 05.02.2021 №19 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» за підпунктом 7 (за власним бажанням) до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання.

Листом від 15.02.2021 за №578/01/12-2021 ректора Національної академії внутрішніх справ повідомлено про звільнення ОСОБА_1 , з метою вирішення питання про відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з підготовкою у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання.

В подальшому, після інформування позивача про звільнення співробітника поліції, який не виконав умов контракту, позивач зобов`язаний відповідно до приписів частини п`ятої статті 74 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 4, 5, 8 Порядку №261 повідомити особу про зобов`язання протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати (компенсувати) МВС витрати на його навчання.

І лише у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється навчальним закладом у судовому порядку відповідно до приписів частини 5 статті 122 КАС України.

Позивачем, в свою чергу не було додано до позовної заяви докази вручення або надсилання повідомлення відповідачу про необхідність відшкодування витрат на його навчання, а також чи було надано відповідачу строк для добровільного відшкодування указаних витрат та чи відмовився він здійснити таке відшкодування, оскільки тільки у такому випадку право позивача вважається порушеним і з метою його захисту КАС України передбачає місячний строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Натомість повідомлено, що на момент завершення навчання в НАВС - 05.07.2019, відповідача було ознайомлено з довідкою про вартість витрат, пов`язаних з його утриманням у НАВС. У якій зазначено, суму, підстави для відшкодування таких витрат та реквізити для їх сплати.

Разом з тим, подаючи заяву про поновлення пропущеного строку звернення, на виконання вимог ухвали суду від 13.07.2021, позивач повторно зазначає про судову практику щодо юрисдикційної підсудності розгляду справ про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням осіб в навчальному закладі складалася таким чином, що переважна більшість справ даної категорії вирішувалася загальними судами у порядку цивільного судочинства, підтвердження цьому є рішення 2021-2022 років.

А тому, вважає що звернення 10.12.2021 до Калинівського районного суду Вінницької області із позовом про стягнення боргу із ОСОБА_1 та постановлена ухвала Калинівського районного суду Вінницької області від 02.02.2022 про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що справу належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, не може бути перешкодою для доступу до адміністративного суду, адже позивач звернувся із позовом до адміністративного суду у місячний строк після постановлення ухвали районного суду.

Надаючи правову оцінку обставинам пропуску строку звернення до суду, суддя враховує наступне.

До прийняття рішення Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 щодо узагальнення нової практики існувала практика Верховного Суду України від 12.10.2016 (справа № 6-2154цс16), якою аналогічні спори розглядалися у порядку цивільного судочинства та строк позовної давності становив три роки.

Проте, постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 (справа №804/285/16) вирішено відійти від попередньої практики, оскільки указані спори підлягають вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вказала, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Тому, твердження позивача про те, що переважна більшість справ даної категорії вирішувалася загальними судами у порядку цивільного судочинства є безпідставними.

Зауважую, що звернення до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, в межах трирічного терміну подання позовної заяви, встановленого Цивільним кодексом України, жодним чином не підтверджує поважність причин пропуску місячного строку до адміністративного суду, з огляду на усталеність судової практики в даній категорії справ ще з грудня 2018 року.

При цьому, враховую, ще ту обставину, що лист від Головного управління НП у Вінницькій області отримано позивачем 19.02.2021, втім вчиняти заходи щодо судового оскарження до Калинівського районного суду Вінницької області позивач почав лише 10.12.2021, тобто поза межами шестимісячного строку.

Враховуючи дату звернення до суду 15.02.2022 (день прийняття поштового відправлення у відділенні поштового зв`язку), доходжу висновку, що підстави, вказані позивачем у заяві, визнаються судом неповажними.

При цьому, зазначаю, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

Положення частини 2 статті 123 КАС України кореспондують приписам пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене вище, а також враховуючи те, що позивачем не надано доказів наявності поважних причин, які б унеможливлювали звернення до адміністративного суду з 15.03.2021 по 15.02.2022 (день прийняття поштового відправлення у відділенні поштового зв`язку), тому вважаю, що заява про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованою, а підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнаються неповажними, відтак позов належить повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України).

Щодо судового збору, який позивач сплатив за подання даного позову, то він повертається за клопотанням позивача, що вказано в п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, повернення заяви або скарги.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані у заяві від 26.07.2022 за вх. №37618/22 визнати неповажними.

2. Позовну заяву Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

3. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна