Справа № 640/20551/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Висоцького А.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від "11" листопада 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправною та скасування консультації,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію ДПС України Головного управління ДПС у м. Києві від 13.07.2020 №2811/к/26-15-33-18-12-ІПК;

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію ДПС України Головного управління ДПС у м. Києві від 14.07.2020 №2869/к/26-15-33-18-12-ІПК.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що нормами чинного законодавства України не передбачено обмежень щодо включення адвокатам, який здійснює незалежну професійну діяльність, витрат, які пов`язані з провадженням такої діяльності, лише вказано, що зазначені витрати повинні бути пов`язані із провадженням певного виду незалежної професійної діяльності та підтвердженні документального, тому висновок відповідача, що витрати, пов`язані з придбанням технічного обладнання та меблів не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від "11" листопада 2021 р. позов задоволено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що витрати, понесені позивачем у зв`язку з придбанням меблів для облаштування офісу та технічного обладнання, в тому числі комп`ютерної та іншої техніки, пов`язані з впровадженням позивачем незалежної професійної діяльності як адвокатом та можуть бути віднесені до складу його витрат.

Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що придбані меблі та технічне обладнання не можуть бути враховані до витрат при визначенні сукупного чистого доходу фізичними особами, які здійснюють незалежну професійну діяльність.

Крім того, в апеляційній скарзі відповідач просив замінити первісного відповідача - Головного управління ДПС в м. Києві правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС.

Відповідно до ч.1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За приписами ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова № 893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком., зокрема ГУ ДПС у Київській області.

Пунктом 2 Постанови № 893 установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 р. N 227 (зі змінами), Державна податкова служба України видала наказ від 30.09.2020 р. № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Наказ № 529), яким наказала утворити як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, а Департаменту правової роботи - подати державному реєстратору документи для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідної інформації про утворення територіальних органів Державної податкової служби як її відокремлених підрозділів.

Відповідно до Наказу Державної податкової служби України від 24.12.2020 року № 755 розпочато з 01.01.2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 року № 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови № 893.

Отже, з 01.01.2021 року відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво, оскільки саме норми адміністративного права врегулювали умови та порядок передання адміністративної компетенції від ліквідованого Головного управління ДПС у м. Києві як юридичної особи публічного права () до Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України ().

В свою чергу, Головне управління ДПС у м. Києві () втратило адміністративну процесуальну правоздатність органу, який згідно із законом виконує функції, зокрема у сфері реалізації державної податкової політики на території м. Києва.

Отже, враховуючи викладене, наявні правові підстави для заміни відповідача в порядку процесуального правонаступництва - на Головне управління ДПС у м. Києві ().

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржника і правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Адвокат Кравченко Вікторія Володимирівна з 21.03.2019 зареєстрована як фізична особа. Що здійснює незалежну професійну діяльність та є платником єдиного внеску.

10 травня 2020 року позивач звернулась до Головного управління ДФС у м. Києві із запитом на індивідуальну податкову консультацію, в якому просила надати роз`яснення щодо запитань:

«- Чи відносяться придбане технічне обладнання (монітор, клавіатура, системний блок, дротова миша, планшет, ноутбук) до терміну «технічне забезпечення діяльності робочого місця адвоката, обслуговування технічного обладнання»?

- Чи маю я право віднести як витрати суми сплачених грошових коштів за придбане технічне обладнання (монітор, клавіатура, системний блок, дротова миша, планшет, ноутбук)?».

Також 09 червня 2020 року позивач звернулась до Головного управління ДФС у м. Києві із запитом на індивідуальну податкову консультацію, в якому просила надати роз`яснення щодо запитань:

«- Чи відносяться меблі для облаштування офісу (столи, шафи, крісла, пенали, тощо), мобільний телефон, фотоапарат, портативний ксерокс, веб-камера, металева шафа, вогнестійкий сейф до терміну «технічне забезпечення діяльності робочого місця адвоката, обслуговування технічного обладнання»?

- Чи маю я право віднести як витрати суми сплачених грошових коштів за придбані меблі для облаштування офісу (столи, шафи, крісла, пенали, тощо), мобільний телефон, фотоапарат, портативний ксерокс, веб-камера, металева шафа, вогнестійкий сейф?».

Листом від 13.07.2020 №2811/К/26-15-33-18-12-ІПК «Податкова консультація», Головним управлінням ДПС у м. Києві на запит про надання індивідуальної податкової консультації від 10.05.2020, зазначено, витрати, понесені на придбання технічного обладнання, зазначеному у зверненні, не можуть бути враховані при визначені сукупного чистого доходу.

Листом від 14.07.2020 №2869/К/26-15-33-18-12-ІПК «Податкова консультація», Головним управлінням ДПС у м. Києві на запит про надання індивідуальної податкової консультації від 09.06.2020, зазначено, витрати на придбання меблів та придбання технічного обладнання не відносяться до переліку витрат, затвердженого наказом №1185, та відповідно не можуть бути враховані при визначені сукупного чистого доходу фізичними особами при здійсненні незалежної адвокатської діяльності.

Не погоджуючись з вказаними податковими консультаціями, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до підпункту 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з абзацом 1 пункту 52.1 та пунктом 52.2 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Відповідно до пункту 52.3 статті 52 Податкового кодексу України за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Положеннями 1, 2 пункту 53.2. статті 53 Податкового кодексу України визначено, що платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Згідно пп. 14.1.226 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно з п. 178.1 статті 178 Податкового кодексу України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.

Згідно з п. 178.2 статті 178 Податкового кодексу України доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 178.3 статті 178 Податкового кодексу України оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

У разі неотримання довідки про взяття на облік особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, об`єктом оподаткування є доходи, отримані від такої діяльності без урахування витрат.

Згідно п. 178.6 статті 178 Податкового кодексу України, фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Згідно п. 178.7 статті 178 Податкового кодексу України, остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в податковій декларації.

З матеріалів справи вбачається, позивач звертаючись до податкового органу із запитом про надання індивідуальних податкових консультацій ставив питання щодо можливості віднесення до складу його витрат суми сплачених грошових коштів за придбані технічне обладнання (монітор, клавіатура, системний блок, дротова миша, планшет, ноутбук), меблі для облаштування офісу (столи, шафи, крісла, пенали, тощо), мобільний телефон, фотоапарат, портативний ксерокс, веб-камера, металева шафа, вогнестійкий сейф

У свою чергу, оскаржуваними податковими консультаціями позивачу повідомлено, що понесені витрати на придбання ним технічного обладнання та меблів не можуть враховуватись особою при визначенні сукупного чистого доходу.

Вказані висновки податкового органу обґрунтовувались посиланнями на узагальнюючі податкові консультації, що затверджені наказом Міндоходів від 30 грудня 2013 року № 877 та наказом ДПС України від 24 грудня 2012 року № 1185.

Так, у вказаній узагальнюючій податковій консультації, що затверджені наказом Міндоходів від 30 грудня 2013 року № 877 зазначено, до витрат адвоката можуть бути віднесені, зокрема:

- орендна плата за користування приміщенням, яке є робочим місцем адвоката, у тому числі його поточний ремонт, обладнання пандусу для під`їзду інвалідів;

- технічне забезпечення діяльності робочого місця адвоката та його обслуговування (охоронна та пожежна сигналізація, вогнестійкий сейф, інформаційна вивіска, металеві двері або металеві ролети);

- обслуговування технічного обладнання (комп`ютери, у тому числі їх програмне забезпечення, принтери, сканер, ксерокс, факс, телефон тощо);

- витрати на виготовлення печаток та штампів, а також їх заміну;

- сплата щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування;

- відкриття рахунків у банках та їх розрахунково-касове обслуговування (депозитні рахунки);

- оплата праці та обов`язкові нарахування на фонд оплати праці помічників, секретарів, стажистів (найманих працівників);

- проходження підвищення кваліфікації адвокатом; участь у короткотермінових семінарах, симпозіумах, науково-практичних конференціях; удосконалення професійної майстерності. Придбання та передплата юридичної літератури (книг, журналів, дисків, програм тощо);

- витрати на збирання доказів, отримання висновків спеціалістів (експертів) відповідно до умов договору про надання правової допомоги;

- витрати на користування електронною базою законодавства;

- витрати на підключення та користування мережею Інтернет;

- виготовлення бланків (у тому числі ордерів) із зазначенням прізвища, імені та по батькові адвоката, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;

- придбання канцелярського приладдя;

- сплата адвокатами внесків до Пенсійного фонду України, у тому числі на користь найманих працівників, та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- програмне забезпечення;

- поштові та кур`єрські послуги, необхідні для виконання адвокатської діяльності;

- витрати на послуги телекомунікаційного зв`язку, електронні цифрові підписи для ведення бухгалтерського та податкового обліку та для подання податкової звітності, звітності до органів статистики, Пенсійного Фонду України, інших фондів загальнообов`язкового державного страхування.

Між тим, відповідно до узагальнюючої податкової консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), затвердженої наказом ДПС України від 24грудня 2012 року № 1185, вбачається, що з метою забезпечення дотримання загальних принципів оподаткування, передбачених статтею 4 Податкового кодексу України, при визначенні сукупного чистого доходу доцільно враховувати витрати приватних нотаріусів, які пов`язані з організацією нотаріальної діяльності та обумовлені вимогами Закону України «Про нотаріат», а також наведено невичерпний орієнтовний перелік витрат, які можуть бути віднесені до витрат, які враховуються при визначенні оподатковуваного доходу.

Колегія суддів зазначає, що вказані узагальнені консультації мають рекомендаційний характер, і наведені у них переліки не є вичерпним, що свідчить про можливе віднесення до необхідних витрат незалежної професійної діяльності і інших витрат, якщо вони відповідають вимогам п. 178.3 ст. 178 ПК України.

Водночас, з огляду на загальне описове визначення витрат незалежної професійної діяльності, наведене у пункті 178.3 ПК України, необхідно у кожному окремому випадку аналізувати здійснені витрати за критеріями можливості використання придбаних товарів (робіт, послуг) у незалежній професійній діяльності, ділової мети їх придбання, впливу цих витрат на отримання доходу, й за умови відповідності таким критеріям придбані товари (роботи, послуги) й здійснені витрати слід вважати такими, що необхідні для провадження незалежної професійної діяльності.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати, понесені позивачем у зв`язку з придбанням меблів для облаштування офісу та технічного обладнання, в тому числі комп`ютерної та іншої техніки, пов`язані з впровадженням позивачем незалежної професійної діяльності як адвокатом та можуть бути віднесені до складу його витрат, тому надані відповідачем податкові консультації не узгоджуються з нормами чинного законодавства та підлягають скасуванню.

Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2021 року у справі № 809/4194/15 дійшов висновку, що умовою для віднесення самозайнятою особою певних сум до складу витрат є понесення цих витрат з метою провадження незалежної професійної діяльності. При цьому, визначальною ознакою таких витрат є те, що вони спрямовані саме на забезпечення здійснення такої діяльності, тобто за умови їх понесення відбуваються певні якісні зміни у провадженні незалежної професійної діяльності (матеріально-технічне забезпечення, охорона, оренда чи ремонт офісу тощо).

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від "11" листопада 2021 р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 серпня 2022 року.

Головуючий суддя Судді: Л.Т. Черпіцька О.Є. Пилипенко Я.М. Собків