Справа № 420/5081/19
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5081/19
02 серпня 2022 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому позивачка просила:
- визнати протиправними дії Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 04.12.2018 року;
- зобов`язати Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду в м. Одесі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №39 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 97 263,38 грн., з 04.12.2018 року по 31.12.2018 рік (включно);
- визнати протиправними дії Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2019 року;
- зобов`язати Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду в м. Одесі здійснити перерахунок та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання на підставі довідки Одеського апеляційного суду №40 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 109 019,63 грн., починаючи з 01.01.2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправними дії Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 04.12.2018 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №39 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 97 263,38 грн., з 04.12.2018 року по 31.12.2018 рік (включно);

- визнано протиправними дії Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2019 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання на підставі довідки Одеського апеляційного суду №40 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 109 019,63 грн., починаючи з 01.01.2019 року.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 20 лютого 2020 року.

02 червня 2020 року Одеським окружним адміністративним судом видано позивачу виконавчий лист №420/5081/19.

25 липня 2022 року від відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява (вхід. №23730/22), в якій заявник просить встановити чи змінити спосіб і порядок виконання по виконавчому провадженню №62312485 з примусового виконання вимог виконавчого листа у справі №420/5081/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 02 червня 2020 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №39 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 97 263,38 грн., з 04.12.2018 року по 31.12.2018 рік (включно) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання на підставі довідки Одеського апеляційного суду №40 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 109 019,63 грн., починаючи з 01.01.2019 року, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 нарахованої суми щомісячного довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 по 19.02.2020 в сумі 775959, 65 грн.

В обґрунтування заяви представник відділу зазначив, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року по справі №420/5081/19 ОСОБА_1 розпорядженням від 02.03.2020 року виконано перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 про що Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції було повідомлено листом № 1500-0401-5/97297 від 03.12.2020. Загальна сума доплати за період з 04.12.2018 по 19.02.2020 склала 775959,65 грн. Сума доплати за період з 20.02.2020 по 31.03.2020 склала 68983,76 грн. та виплачена в квітні 2020 року. Станом на теперішній час боржником за виконавчим листом - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області вимоги виконавчого листа в частині виплати нарахованої доплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 по 19.02.2020 в сумі 775959,65 грн. не виконані. Відтак, на переконання заявника, рішення суду в частині виплати нарахованої доплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не виконується безпідставно протягом тривалого часу. Таким чином, заявник вважає, що рішення суду боржником виконане частково, а саме в частині зобов`язання виконання перерахунку. В іншій частині зобов`язання рішення суду не виконане і виконання цього рішення не може бути проведено без участі боржника. З урахуванням зазначеного, на думку заявника, для повного та фактичного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду, необхідно встановити або змінити порядок та спосіб виконання рішення суду, тобто прийняти нові заходи для реалізації рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року, прийнято заяву відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду до розгляду. Призначено розгляд заяви на 02 серпня 2022 року о 09 год. 30 хв.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення та дослідивши обставини справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

В розумінні наведеної статті, при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (пункт 40 Рішення від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції") право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21.02.1975 року). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у Рішенні від 15.03.2001 року у справі "Піалопулос та інші проти Греції", якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Згідно з пунктом 66 Рішення Європейського Суду у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy) ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Також в Рішенні від 29.06.2004 року у справі "Войтенко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися.

Відповідно до частини третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, із змісту даної норми вбачається, що стаття 378 Кодексу адміністративного судочинства України визначає підстави та порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного його виконання у процесі виконавчого провадження.

Наведена норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу та порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим судом.

Відтак, встановлення способу виконання рішення не повинно змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Під порядком виконання рішення слід розуміти законодавчу послідовність і зміст виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Судом було встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року по справі №420/5081/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправними дії Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 04.12.2018 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського апеляційного суду №39 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 97 263,38 грн., з 04.12.2018 року по 31.12.2018 рік (включно);

- визнано протиправними дії Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2019 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання на підставі довідки Одеського апеляційного суду №40 від 15.03.2019 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання в сумі 109 019,63 грн., починаючи з 01.01.2019 року.

Також, судом встановлено, що з метою примусового виконання вказаного рішення, 02 червня 2020 року позивачу видано виконавчий лист №420/5081/19, на підставі якого 11.06.2020 відкрите виконавче провадження №62312485.

Суд зазначає, що право звернутися в адміністративний суд першої інстанції із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання судового рішення передбачено ст.378 КАС України. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Належних доказів, які би підтверджували наявність визначених вказаною нормою обставин, заявником не надано.

Спосіб та порядок виконання судового рішення є заходами його реалізації. Тому суд акцентує увагу сторін, що в порядку застосування ст.378 КАС України суд не уповноважений приймати додаткове рішення за вимогами, що не були заявлені предметом спору.

Як вже було зазначено судом, обов`язковість виконання судових рішень закріплена ст.129 Конституції України та ч.1 ст. 370 КАС України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до ч.2 ст.370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Посилання заявника не містять обґрунтованих доводів щодо заявленого ним порядку та способу виконання рішення суду. Не наведено обґрунтувань забезпечення в такий спосіб реального його виконання.

Зважаючи на зміст резолютивної частини рішення суду та дані виконавчого листа, конкретне визначення сум коштів до виплати позивачу не було предметом спору. Початковий період для дій щодо виплати визначений, а кінцевий ні, що унеможливлює здійснення розрахунку.

Отже, зміна встановленого судом у рішенні, що набрало законної сили, зобов`язання боржнику виплачувати перераховану пенсію на стягнення конкретної суми коштів полягає у зміні результату вирішеного спору, у тому числі виходу за межі заявлених позовних вимог та порушуватиме встановлений порядок відновлення порушеного права позивача.

Тому, заява відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу виконання рішення суду, на виконання якого Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/5081/19 від 02 червня 2020 року є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.14, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій в частині відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов