Справа № 200/1469/22
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року Справа№200/1469/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач 2) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.11.2021 № 12, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 25.10.2021, зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 періоди його роботи з 21.07.1986 по 31.12.1987, з 25.07.1988 по 16.07.1990, з 04.11.1993 по 04.09.1995, з 10.10.1993 по 04.09.1995, з 14.07.1997 по 23.02.1999, період проходження строкової військової служби - з 13.11.1983 по 01.11.1985 та період навчання у Середньому ролфесійно-технічному училищі № 68 з 06.01.1986 по 30.06.1986.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що пенсійним органом призначено позивачу пенсію, однак він не згоден з її розміром та вважає, що вказане обумовлене протиправним неврахуванням до пільгового стажу позивача вищенаведених періодів його занятості. Пенсійним органом повідомлено позивача, що зарахувати до стажу як пільгові періоди навчання з 09.04.1986 по 20.06.1986 та роботи з 14.07.1997 по 23.02.1999 неможливо, оскільки подані позивачем документи завірені печатками невизнаної Україною республіки - так званої ЛНР. Враховуючи наведене відповідачем 2 спірним рішенням відмовлено позивачу у допризначенні пенсії, за яким позивач звернувся із заявою від 25.10.2021. Із доданого до рішення розрахунку вбачається, як зазначив позивач, що до його пільгового стажу не зараховано і інші періоди занятості, що вдіносяться до пільгового стажу які при цьому підтверджуються відомостями трудової книжки позивача, що є основним документом про трудову діяльність. Позивач наполягає, що крім іншого і документи (довідки тощо), видані на непідконтрольній території мають бути враховані пенсійним органом та судом, оскільки згідно намібійських винятків, сформульованих у рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЧ, можливість збору доказів на такій території обмежено, в той час як вони мають істотне значення. Неврахування цих документів є порушенням прав осіб, що проживають на окупованій території.

Відповідач 1 відзив на позов суду не надав.

Відповідач 2 проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, що виклав у відзиві на позов. Зазначив, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 360/627/21 позовну заяву позивача було задоволено частково, а саме: 1) визнано протиправним та скасовано рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 10.12.2020 № 43, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; 2) зобов`язано Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.12.2020, зареєстровану за номером № 2034, про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та врахуванням додаткових документів для призначення пенсії, наявних у ОСОБА_1 . На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 360/627/21, позивачу з 04.12.2020 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ст. 114 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 25.10.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою № 9892 про доопрацювання пенсії. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що розгляне заяву - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Останнім досліджені надані документи до заяви позивача № 9892 та винесено рішення від 01.11.2021 № 12 про відмову у допризначенні пенсії. Відповідачем вказано, що до пільгового стажу, на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 360/627/21 зараховано періоди: з 21.07.1986 по 31.12.1987, з 25.07.1988 по 16.07.1990, з 04.11.1993 по 04.09.1995, з 10.10.1995 по 23.06.1997. Окремо відповідач 2 зазначив, що позивачем в позовній заяві неправильно зазначено період роботи у Шахтоуправлінні «Ровеньківське» виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит» гірником з 10.10.1993 по 04.09.1995, оскільки правильним періодом роботи гірником підземним у вказаному виробничого об`єднання згідно з записами у трудовій книжці є період з 10.10.1995 по 23.06.1997. Щодо періоду стажу з 09.04.1986 по 20.06.1986 в якості учня електорслюсаря в Шахта "Центральная производственного объединения Антрацит» та з 14.07.1997 по 23.02.1999 в якості прохідника в "Антрацитовском ШСУ-3 треста "Антрацитуглестрой" відповідач повідомив, що зарахувати їх як пільговий неможливо, оскільки подані документи на перерахунок завірені печатками невизнаної Україною республіки, а саме - Луганської народної республіки. Щодо незарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби в армії з 13.11.1983 по 01.11.1985 зазначено, що оскільки на момент призову на строкову військову службу позивач працював слюсарем-інструментальником 2 розряду в цеху № 12 на заводі «Еталон», тобто обіймав посаду, яка не віднесена до посад, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то відсутні підстави для зарахування часу проходження строкової військової служби з 13.11.1983 по 01.11.1985 до стажу роботи у відповідності до пункту 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Отже, законних підстав для задоволення вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління від 01.11.2021 № 12 немає, вона є безпідставною, оскільки рішення було прийнято після з`ясування всіх обставин та з дотриманням норм чинного законодавства.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31.01.2022 позов залишено без руху. Ухвалою від 21.02.2022 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Ухвалою від 06.06.2022 витребувано додаткові докази у справі, запропоновано відповідачам надати суду відзиви на позов.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , є інвалідом 2 групи (посвідчення серії НОМЕР_2 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку у відповідача 1 як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 360/627/21, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 10.12.2020 № 43, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язано Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.12.2020, зареєстровану за номером № 2034, про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та врахуванням додаткових документів для призначення пенсії, наявних у ОСОБА_1 .

Згідно з наявних в матеріалах справи документів позивачу призначено пенсію на підставі рішення суду з 04.12.2020.

25.10.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою № 9892 про доопрацювання (допризначення) пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.11.2021 № 12 відмовлено позивачу у допризначенні пенсії. У рішенні зазначено, що до пільгового стажу, на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі № 360/627/21 зараховано періоди роботи електрослюсарем: з 21.07.1986 по 31.12.1987 - шахта "Центральная производственного объединения Антрацит»; з 25.07.1988 по 16.07.1990 - "Антрацитовское шахтостроительное управление п/о "Антрацит"; з 04.11.1993 по 04.09.1995 - трест "Антрацитшахтобуд" Шахтопрохідницьке управління № 8; з 10.10.1995 по 23.06.1997 - Шахтоуправління "Ровеньківське" виробничого об`єднання "Ровенькиантрацит".

Включення наведених періодів занятості позивача з 21.07.1986 по 31.12.1987, з 25.07.1988 по 16.07.1990, з 04.11.1993 по 04.09.1995, з 10.10.1995 по 23.06.1997 до пільгового стажу підтверджено також наявним в матеріалах справи розрахунком стажу позивача.

З приводу включення до пільгового стажу періодів роботи з 09.04.1986 по 20.06.1986 в якості учня електорслюсаря та з 14.07.1997 по 23.02.1999 в якості прохідника відповідачем 2 у рішенні від 01.11.2021 № 12 повідомлено, що подані на перерахунок документи завірені печатками невизнаної Україною республіки, а саме Луганською народною республікою, що не можуть бути враховані, оскільки відповідно до приписів Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, будь-який акт (рішення, документ), виданий ними є недійсним і не створює правових наслідків.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2001 (далі за текстом Закон № 1058). Зазначений закон застосовується в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 цього Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 2.7 цього Порядку до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру, зокрема:

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6).

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з п. 4.3 цього Порядку рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 6 Порядку № 637 передбачено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів (пункт 8 Порядку № 637).

За п. 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний i правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам до загального трудового стажу, до стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 (що діяло на час проходження позивачем військової служби), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку (п. «к»).

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "до" і "л", прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Статтею 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" визначено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

При вирішенні позовних вимог стосовно зарахування до пільгового стажу періодів зайнятості з 21.07.1986 по 31.12.1987, з 25.07.1988 по 16.07.1990, з 04.11.1993 по 04.09.1995 суд виходить із того, що як вказано відповідачем 2 у оскаржуваному рішенні та що підтверджується відомостями розрахунку стажу позивача, ці періоди зараховані до пільгового стажу позивача.

Також позивач просить суд про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 10.10.1993 по 04.09.1995, водночас, цей період частково охоплюється періодом з 04.11.1993 по 04.09.1995, який зараховано до пільгового стажу позивача, а в іншій частині - з 10.10.1993 по 03.11.1993 - матеріали справи не містять доказів роботи позивача цей час, відповідні записи в трудовій книжці відсутні, інші документи на підтвердження зазначеного позивачем не надані.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

Абзацом 1 ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до ч. 1 цієї статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 72 цього Кодексу доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Позивачем в порушення ч. 1 ст. 77 КАС України не надано суду документів, передбачених ст. 72 КАС України, які б могли бути визнані судом як достатні, достовірні та належні докази його роботи з 10.10.1993 по 03.11.1993.

Зважаючи, що права позивача не порушено в частині щодо зарахування до його пільгового стажу періодів зайнятості з 21.07.1986 по 31.12.1987, з 25.07.1988 по 16.07.1990, з 04.11.1993 по 04.09.1995, оскільки їх на час розгляду справи зараховано, а доказів занятості позивача в період з 10.10.1995 по 23.06.1997 ним суду не надано, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу позивача ці періоди.

Слід звернути увагу позивача, що до його пільгового стажу зараховано період з 10.10.1995 по 23.06.1997, відповідач 2 зазначає про можливу помилку позивача у вимогах в частині визначення періоду з 10.10.1993 по 04.09.1995.

Стосовно правомірності незарахування до пільгового стажу позивача періодів занятості позивача в періоди з 14.07.1997 по 23.02.1999, з 13.11.1983 по 01.11.1985, з 06.01.1986 по 30.06.1986 суд зазначає таке.

Трудова книжка позивача від 13.09.1982 серії НОМЕР_3 містить записи про роботу позивача з 14.07.1997 по 23.02.1999 прохідником в "Антрацитовском ШСУ-3 треста "Антрацитуглестрой" з повним робочим днем під землею.

Також позивачем додано до позову уточнюючу пільгову довідку, видану у м. Луганськ, від 08.07.2019 № 460 про те, що в цей період позивач працював повний робочий день під землею прохідником в "Антрацитовском ШСУ-3 треста "Антрацитуглестрой" за списком № 1, наказ про атестацію робочих місць від 26.08.1995 № 158/а.

Щодо посилань відповідача про неможливість прийняття цієї довідки через її видачу на непідконтрольній території суд зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) визначив що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, в розрізі даної справи за умови підтвердження необхідних для призначення (перерахунку) пенсії обставин, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року (справа № 175/4336/16-а), від 23.07.2019 (справа № 537/53/17), які судом враховано, на виконання приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, безпідставними є твердження про неможливість прийняття до уваги документів, виданих на непідконтрольній українській владі території.

Крім цього, положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядку № 637, Інструкції № 162 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Положеннями Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 передбачено, що трудовий стаж встановлюється на підставі інших, ніж трудова книжка, документів, лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Наявність уточнюючої довідки не є безумовною вимогою для врахування певного періоду роботи до пільгового стажу, та має витребовуватися органами пенсійного фонду за неможливості підтвердження стажу роботи особи даними трудової книжки.

Записи трудової книжки позивача дозволяють дійти висновку про виконання позивачем в період з 14.07.1997 по 23.02.1999 протягом повного робочого дня під землею робіт, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 ЗУ 1058.

Відповідачем 2 у спірному рішенні взагалі не наведено, яких відомостей трудової книжки недостатньо для зарахування вказаних періодів до пільгового стажу. В суду також відсутні докази того, що позивачу пропонувалось надати додаткові документи тощо.

Відтак, суд вважає безпідставними твердження відповідача про неможливість зарахувати до пільгового стажу позивача періоду роботи з 14.07.1997 по 23.02.1999, оскільки занятість у цей період підтверджується відомостями трудової книжки. Відтак, позовні вимоги про зобов`язання врахувати цей період роботи до пільгового стажу позивача підлягають задоволенню.

Проходження позивачем навчання в період з 06.01.1986 по 30.06.1986 у середньому професійно-технічному училищі № 68 за професією електрослюсар підземний, підтверджується відомостями його трудової книжки, записи про навчання зроблено у 1986 році. Вказане відповідає відомостям диплому позивача № НОМЕР_4 , виданому 30.06.1986, відповідно до якого 30.06.1986 позивач пройшов повний курс навчання за професією "електрослюсар підземний".

Період роботи позивача з 21.07.1986 по 31.12.1987 в якості електрослюсаря підземного включений до пільгового стажу роботи. Оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців період навчання підлягає включенню до пільгового стажу.

Отже, вимоги позивача про зобов`язання врахувати період навчання до пільгового стажу також підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зарахування до його пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 13.11.1983 по 01.11.1985 (проходження якою підтверджується записами у військовому квитку від 04.11.1983 серії НОМЕР_5 та записами трудової книжки), то відповідно до п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 період такої служби прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка безпосередньо слідувала за закінченням цього періоду.

На момент призову на строкову військову службу позивач працював слюсарем-інструментальником 2 розряду в цеху № 12 на заводі «Еталон», тобто обіймав посаду, яка не віднесена до посад, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Безпосередньо після закінчення служби в армії позивач вступив на навчання. Відтак, підстав для врахування періоди служби в армії з 13.11.1983 по 01.11.1985 до пільгового стажу позивача немає, а позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Зважаючи, що при прийнятті рішення від 01.11.2021 № 12 відповідачем 2 неправомірно не враховано до пільгового стажу позивача період навчання з 06.01.1986 по 30.06.1986 та період роботи з 14.07.1997 по 23.02.1999, рішення прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення, відповідач 2 не дотримався вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів. Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.11.2021 № 12 є протиправним, а вимоги про його скасування рішення є такими, що підлягають задоволенню.

Суд водночас зауважує, що вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 25.10.2021, зарахувавши до пільгового стажу певні періоди, задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності до п. 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності органом, що мав розглянути питання про призначення позивачу пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у зв`язку з чим саме цей орган, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, має відповідати за вказаними позовними вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача від 25.10.2021, зарахувавши до пільгового стажу періоди з 06.01.1986 по 30.06.1986, з 14.07.1997 по 23.02.1999.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати не підлягають розподілу, оскільки позивач звільнений від їх оплати, є інвалідом 2 групи.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846, та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач 2) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.11.2021 № 12.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву від 25.10.2021 ОСОБА_1 , зарахувавши до пільгового стажу періоди з 14.07.1997 по 23.02.1999 та з 06.01.1986 по 30.06.1986.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) - РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,: АДРЕСА_3 ;

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач 1) - , місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3;

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач 2) - , місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83.

Суддя А.С. Михайлик