Справа № 260/149/22
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 рокуЛьвівСправа № 260/149/22 пров. № А/857/8096/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Сеника Р.П., Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового засідання Лутчин Н.М.,

представника позивача: не з`явився

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕС-Україна» на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року про закриття провадження у справі № 260/149/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕС-Україна» до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення,

суддя в 1-й інстанції Плеханова З.Б.,

час ухвалення рішення 28.03.2022.

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕС-Україна» (далі також ТзОВ СЕС-Україна», позивач) звернулося до суду із позовом до Перечинської міської ради Закарпатської області (далі також Перечинська міська рада, відповідач) та просить визнати протиправними та скасувати:

1) п.3 і п.3.1 рішення Перечинської міської ради від 14.05.2019 року № 492 «Про проведення інвентаризації земельних ділянок в м.Перечин»; 2) рішення Перечинської міської ради від 10.10.2019 року № 619 «Про внесення змін в рішення 1 пленарного засідання 10 сесії Перечинської міської ради VII скликання №492 від 14.05.2019 року» ;3) рішення Перечинської міської ради від 06.07.2021 року № 242 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель».

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Перечинської міської ради № 362 від 11.10.2018 року позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівлею колишнього заводу «Стеатит» за адресою в м. Перечин, Ужанська.33, після чого було замовлено роботи по виготовленню проекту землеустрою. Однак, після запитів адвоката на електронну адресу позивача було направлено оскаржувані рішення та повідомлено, що висновок про погодження проекту землеустрою був скасований на підставі оскаржуваних рішень. А у листі Перечинської міської ради від 19.09.2019 року було роз`яснено, що будівля розташована біля комунальної автостоянки загального користування і для недопущення незаконного вилучення земельної ділянки під автостоянкою міська рада просила Відділ містобудування не погоджувати проект землеустрою. Дії по скасуванню висновку позивач вважав незаконним, так як спірною земельною ділянкою позивач користувався багато років, оскаржив їх до суду, і рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/2708/20 позовні вимоги були частково задоволено: визнано протиправними дії Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області в особі відділу містобудування, архітектури та інфраструктури Перечинської РДА щодо повідомлення Перечинську міську раду про скасування висновку до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «СЕС-УКРАЇНА» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, виданого відділом за №112 від 25.07.2019. Визнано протиправним та скасувати рішення Перечинської міської ради від 06.02.2020 №717 «Про внесення змін в рішення 7 сесії 7 скликання 3 пленарного засідання №362 п. 3 від 11.10.2018 «Про надання та відмову у наданні земельних ділянок в оренду».

Позивач зазначив, що отримавши у грудні відповідь на адвокатський запит, позивач отримав оскаржувані рішення, які свідчать , що відповідач вжив заходи щодо реєстрації права власності на спірну земельну ділянку , не залучивши та не повідомивши про це позивача.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду 17 січня 2022 року позовну заяву було залишена без руху, з підстав пропуску строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали, позивач подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуваннями причин пропуску такого строку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду 15 листопада 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у даній адміністративній справі. При цьому, під час відкриття провадження у справі суд дійшов висновку, що питання щодо пропуску строків звернення до адміністративного суду та поважність причин такого пропуску з`ясувати під час розгляду справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року було відкрито спрощене позовне провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕС-Україна» до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішень.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕС-УКРАЇНА» до Перечинська міська рада Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішень в частині визнати протиправними та скасуватип.3 і п.3.1 рішення Перечинської міської ради від 14.05.2019 року № 492 «Про проведення інвентаризації земельних ділянок в м.Перечин» та рішення Перечинської міської ради від 10.10.2019 року № 619 «Про внесення змін в рішення 1 пленарного засідання 10 сесії Перечинської міської ради VII скликання №492 від 14.05.2019 року» - залишено без розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року провадження у справі за адміністративним позовом ТзОВ «СЕС-УКРАНА» до Перечинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Перечинської міської ради від 06.07.2021 року № 242 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель» - закрито.

Закриваючи провадження суд дійшов висновку, що оскільки спір стосується права власності та користування позивачем земельною ділянкою, на якій є належне позивачу нерухоме майно, даний спір стосується цивільного права, який повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Не погодившись із прийнятою ухвалою про закриття провадження у справі, її оскаржив позивач, який із покликанням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та такою, що перешкоджає товариству в доступі до правосуддя та порушує ст.1 та сг.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Звертає увагу суду на те, що порядок оскарження рішення Перечинської міської ради від 06.07.2021 року № 242 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель» передбачений п.1 ч.1 ст. 19 КАС України, а тому вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для застосування п.1 ч.1 ст.238 КАС України та закриття провадження у справі.

Відповідач не скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі № 260/2708/20 було встановлено, що у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕС-Україна» перебуває будівля прохідної площею 117 кв.м, розташована за адресою: вул. Ужанська, буд. 33, м. Перечин, Закарпатська область, 89200 (арк. спр. 18, т. 1).

10 вересня 2018 року ТОВ «СЕС-УКРАЇНА» звернулося до Перечинського міського голови із заявою про надання в оренду з правом викупу земельної ділянки площею 0,12 га, на якій знаходиться будівля колишньої прохідної заводу «Стеатит» за адресою: вул. Ужанська, буд. 33, м. Перечин, Закарпатська область, 89200.

Згідно довідки відділу у Перечинському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №31-7-0.24-108/169-19 від 15.04.2019, земельна ділянка за адресою: вул. Ужанська, буд. 33, м. Перечин, Закарпатська область, 89200 відноситься до земель промисловості.

За результатами розгляду поданої заяви п. 3 рішенням 7 сесії VII скликання Перечинської міської ради від 11.10.2018 №362 ТОВ «СЕС-УКРАЇНА» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під будівлею колишньої прохідної заводу «Стеатит», яка знаходиться за адресою: м. Перечин, вул. Ужанська, буд. 33.

14 травня 2019 року Перечинською міською радою прийнято рішення № 492 «Про проведення інвентаризації земельних ділянок», в якому зазначено наступне:

З метою формування земельних ділянок, визначення їх угідь, встановлення кількісних та якісних характеристик, а також віднесення їх до певних категорій земель, відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, ст.ст.21,22,35,57 Закону України «Про землеустрій», статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр», Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого Постановою КМУ «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель» № 513 від 23.05.2012, керуючись п. 34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.12 Земельного кодексу України та ст. 19 Закону України «Про землеустрій» та врахувавши висновки постійної депутатської комісії міської ради з питань земельних відносин, архітектури та містобудування, міська рада вирішила:

-п.3. Провести інвентаризацію земельної ділянки, яка розташована в м. Перечин, вул. Ужанська навпроти Перечинської автостанції (для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови)

- п.3.1.Надати виконавчому комітету Перечинської міської ради дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки (для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови), яка розташована в м.Перечин. вул.Ужанська, навпроти Перечинської автостанції з подальшим формування даної земельної ділянки.

10 жовтня 2019 року Перечинська міська рада прийняла рішення № 619 «Про внесення змін в рішення 1 пленарного засідання 10 сесії Перечинської міської ради № 492 від 14 травня 2019 року» наступного змісту:

Відповідно до вимог статей 12,19,79-1,91,125-126,128 Земельного кодексу України, керуючись ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» в Україні», розглянувши звернення фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб та доданих до них документів, врахувавши висновки постійної депутатської комісії, міська рада вирішила:

- Внести зміни в рішення 1 пленарного засідання 10 сесії Перечинської міської ради № 492 від 14 травня 2019 року, виклавши пункти 3 і 3.1. даного рішення в такій редакції :

«3. Провести інвентаризацію земельної ділянки площею 0,1405 га, яка розташована в м. Перечин, вул. Ужанська навпроти Перечинської автостанції.

3.1. Надати виконавчому комітету Перечинської міської ради дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки площю 0,1405 га, яка розташована в м.Перечин, вул.Ужанська навпроти Перечинської автостанції з подальшим формуванням даної земельної ділянки.

Також 06 липня 2021 року Перечинська міська рада прийняла рішення № 242 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель» наступного змісту:

- З метою визначення угідь, встановлення кількісних та якісних характеристик земельних ділянок комунальної власності, віднесення їх до певних категорій земель, а також державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки, відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, статей 21,22.35,57 Закону України «Про землеустрій», статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр», Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель» № 513 від 23.05.2021, керуючись п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтею 13 Земельного кодексу України та ст. 19 Закону України «Про землеустрій» та висновки постійної комісії депутатської комісії міської ради з питань земельних відносин, архітектури та містобудування та житлово-комунального господарства, вирішила:

1. Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель ( 18.00-землі загального користування) площею 0,1405 га, яка розташована в м.Перечин, вул. Ужанська, навпроти Перечинської автостанції .

2. Зареєструвати за Перечинською міською радою право комунальної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою м.Перечин. вул.Ужанська, навпроти Перечинської автостанції.

3. Виконавчому комітету Перечинської міської ради здійснити організаційні заходи щодо реєстрації права комунальної власності за Перечинською міською радою на земельну ділянку.

Не погоджуючись із рішеннями Перечинської міської ради, зокрема із рішенням від 06.07.2021 № 242 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель», позивач звернувся із позовом до суду та зазначив, що таке є протиправним, оскільки не могло бути прийняте відповідачем за наявності діючого рішення Перечинської міської ради від 11.10.2018 №362 «Про надання та відмову в наданні земельних ділянок в оренду», фактичного користування товариством спірною земельною ділянкою та знаходження на цій ділянці нерухомого майна товариства, а також рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.01.2021 №260/2708/20.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції зазначив, що дана справа не підлягає розгляду в порядку КАС України, оскільки позивач оспорює своє право власності на спірну земельну ділянку, зазначену в оскаржуваному рішенні, в якому право власності встановлено саме за відповідачем та на якій знаходиться будівля належна позивачу, а відтак даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Разом з цим, колегія суддів вважає вказаний висновок помилковим з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

З поданої позовної заяви видно, що позивачем заявлено вимоги до Перечинської міської ради з приводу оскарження рішень, яким вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та зареєструвати за Перечинською міською радою право комунальної власності на земельну ділянку в м.Перечин, вул. Ужанська, навпроти Перечинської автостанції, зокрема на земельну ділянку якою користується позивач ТзОВ «СЕС-Україна» та на якій знаходиться нерухоме майно товариства.

Колегія суддів зазначає, що для визначення юрисдикції суду щодо розгляду спору, у даній справі зокрема про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та передання її у комунальну власність, важливим є не лише участь у відповідних правовідносинах суб`єкта владних повноважень, а й встановлення факту реалізації його рішень і державної реєстрації за набувачем земельної ділянки права власності на неї. Якщо на момент звернення до суду з позовом така реєстрація не була проведена та відсутня державна реєстрація речового права на цю земельну ділянку чи її частину за іншою особою, спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 617/1315/15-ц.

Слід врахувати, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що даний спір про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо прав на землю має бути вирішено в господарському суді, оскільки оскаржуване рішення має ненормативний характер і вичерпало свою дію після його реалізації, а позивач набув права на земельну ділянку на підставі оскаржуваного рішення (або якщо оскаржуване рішення ще не реалізовано, однак уже порушує право позивача на землю).

Слід зазначити, що за змістом частини першої, абзаців першого, другого частини другої, частин дев`ятої, десятої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Колегія суддів звертає увагу, що з установлених обставин цієї справи не вбачається, що внаслідок оскаржуваних у цій справі рішень суб`єкта владних повноважень відбулись зміни або припинення цивільних відносин, відбувся вплив на цивільні права та обов`язки учасників цієї справи та особи.

Отже, на переконання колегії суддів, цей спір пов`язаний безпосередньо із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку безпосередньо органу місцевого самоврядування, що виключає його розгляд у порядку іншого судочинства, та повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач у спірних правовідносинах реалізовував свої контрольні функції у сфері управлінської діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такого рішення із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 364, 366 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕС-Україна» задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2022 року про закриття провадження у справі № 260/149/22 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. П. Сеник
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 04 серпня 2022 року