Справа № 184/636/22
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/636/22
Номер провадження 2-а/184/13/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши в м. Покров адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора відділення поліції №2 Нікопольського районного управління поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції Курочкіна Є.В. «про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить поновити йому процесуальний строк щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, що винесена інспектором відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП старшим лейтенантом поліції Курочкіним Є.В. 14 квітня 2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 8 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8500грн.; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №504460 від 14.04.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП до штрафу в сумі 8500,00 грн.; провадження у справі відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП закрити. В обґрунтування позову посилається на те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч.8 ст.121 КУпАП, а саме 14.04.2022 року о 17.50 годині в м. Покров Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL OMEGA номер НОМЕР_1 , щодо якого встановлено обмеження Митним кодексом України, а саме користувався цим транспортним засобом, при цьому на митну територію його не ввозив, чим своїми діями порушив п. 29.2 ПДР України. Позивач вважає постанову інспектора незаконною та необґрунтованою і що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Повноважний представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, згідно якої просить відмовити у задоволенні позову позивача у повному обсязі за необґрунтованістю, оскільки постанова винесена законно та обґрунтовано, складена з урахуванням норм діючого законодавства та вважають, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 121 КУпАП.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, 14.04.2022 року відділення №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Курочкіним Є.В. винесено постанову по справі про адміністративне порушення серії БАВ №504460 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 гривень. З вищевказаної постанови вбачається, що 14.04.2022 року о 17.50 годині в м. Покров Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL OMEGA номер НОМЕР_1 , щодо якого встановлено обмеження Митним кодексом України, а саме користувався цим транспортним засобом, при цьому на митну територію його не ввозив, чим своїми діями порушив п. 29.2 ПДР України.

Не погодившись із вказаною постановою, 09.05.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного Управління поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора відділення поліції №2 Нікопольського районного управління поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції Курочкіна Є.В про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Законність та обґрунтованість вказаної постанови та дій відповідача щодо винесення цієї постанови є предметом спору в цій справі.

Статтею 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, у тому числі передбачених ч.8 ст.121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, суд вважає, що інспектор відділення №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Курочкін Є.В. є уповноваженою посадовою особою органу Національної поліції на розгляд справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Поряд із цим, відповідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 4 ст. 46 КАС України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень.

Суд вважає, що інспектор відділення №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Курочкін Є.В. є суб`єктом владних повноважень, оскільки він під час винесення постанови про адміністративне правопорушення здійснював владні управлінські функцій на основі законодавства, та був наділений сукупністю прав і обов`язків посадової особи, закріплених за ним у встановленому законодавством порядку для здійснення покладених на нього функцій.

Що стосується питання щодо законності та обґрунтованості постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.05.2022 року серії БАВ №504460, якою зафіксовано порушення ОСОБА_1 положень ч.8 ст. 121 КУпАП, суд вважає дану постанову законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства, виходячи з наступного.

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у ст. 222 КУпАП у тому числі передбачених ч.8 ст. 121 КУпАП.

Згідно п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.8 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 285 КУпАп постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , інспектором відділення №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Курочкіним Є.В. винесено постанову по справі про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.04.2022 року серії БАВ №504460 та зафіксовано, що 14.05.2022 року інспектор відділення №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Курочкін Є.В. зупинив автомобіль OPEL OMEGA д/н НОМЕР_1 . Перевіривши документи, інспектор відділення №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Курочкін Є.В. встановив, що ОСОБА_1 даний автомобіль не ввозив, а лише користувався ним. Автомобіль був ввезений на митну територію України іншим громадянином та порушенні даним автомобілем строки розмитнення в Україні, тим самим порушено п.30.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Згідно п.30.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію, якщо законом встановлена її обов`язковість, незалежно від технічного стану ТЗ, протягом 10 діб з моменту придбання/отримання, митного оформлення або переобладнання/ремонту (якщо вони потребують змін у реєстраційних документах).

Порядок здійснення реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів регулюється «Порядком державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженим постановою КМУ №1388 від 07.09.1998р.

Згідно абз. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України від 30.06.1993р. №3353-ХІІ «Про дорожній рух» забороняє водієві керувати даним транспортним засобом у таких випадках:

-якщо були порушені строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту;

-якщо він використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні;

-якщо він був переданий у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ч. 8 ст. 121 КУпАП за керування таким транспортним засобом передбачається штраф у розмірі 8 500 грн.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 121 КУпАП.

Тому суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.04.2022 року серії БАВ №504460 складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395.

У ч.1 ст.277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст.33 КУпАП).

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Ст.251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП, на думку суду, є доведеним.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у інспектора відділення поліції №2 Нікопольського районного управління поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції Курочкіна Є.В., як посадової особи патрульної поліції, повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням його учасниками, які шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення ви постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, суду надано не було.

Суд вважає, що інспектором відділення поліції №2 Нікопольського районного управління поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції Курочкіним Є.В. винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП, яка встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, а також ст. 33 КУпАП, у якій зазначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для поновлення позивачу процесуального строку на звернення до суду з позовом, оскільки переконливих належних та допустимих доказів позивач суду не надав та не зміг довести причини його не звернення до суду з позовом протягом 10 днів з моменту винесення оскаржуємої постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 222, 251, 252, 256, 268, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 4, 5, 6, 7, 211, 217, 241, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління поліції в Дніпропетровській області в особі інспектора відділення поліції №2 Нікопольського районного управління поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції Курочкіна Є.В. «про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.08.2022р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш