Справа № 760/17656/21
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/516/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Зуєвич Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції міста Києва /далі - Управління патрульної поліції/ (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 9) та Департаменту патрульної поліції /далі - Департамент/ (; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

07.07.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва, через систему «Електронний суд», надійшла вказана позовна заява, за підписом позивача, в якій позивач просить:

- визнати дії інспектора старшого лейтенанту поліції Кириленко Анатолія Петровича щодо складання постанови серії ЕАН № 4423701 від 30.06.2021 про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн за порушення ст. 122 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), незаконними;

- визнати постанову серії ЕАН № 4423701 від 30.06.2021 про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13.07.2021 вказаний позов прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (письмовому провадженні).

Клопотань від позивача та відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України/).

Обґрунтування позову

В позові, зокрема, вказується, що постановою інспектора старшого лейтенанту поліції Кириленко Анатолієм Петровичем роти № 2, БЗС батальйону Управління патрульної поліції в м. Київ, серія ЕАН № 4423701 від 30.06.2021 року позивача, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 30.06.2021 року о17:10 годині в м.Київ по вул. Бастіонна, водій керуючи ТЗ проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР.

Зі слів позивача, інспектор поліції не представився при зверненні до нього.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, так як не було доведено, що саме він порушив ПДР.

Вказує, що на його прохання про перенесення розгляду справи, у зв`язку з тим, що йому була необхідна юридична допомога, йому було відмовлено.

Зауважує, що при накладенні конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує ст. 33 КУпАП.

За таких обставин вважає, що його процесуальні права при розгляді справи було порушено.

Позивачем зазначається, що жодних доказів того, що саме він порушив правила дорожнього руху працівник поліції не надав.

При цьому вказується, що у постанові відсутні докази, відображені на мобільному телефоні працівника поліції. Також звертається увага на те, що з наданого позивачем відео видно, що у одного з поліцейських була боді-камера, проте в постанові це не зазначено.

Враховуючі викладене, позивач вважає, що постанова серії ЕАН № 4423701 від 30.06.2021 про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Щодо правової позиції відповідачів

Від відповідачів до суду відзиви на позов не надійшли.

При цьому матеріали справи містять супровідні листи з відмітками про вручення кур`єром ухвали суду від 13.07.2021 разом з копіями позову та доданих до нього документів Департаменту - 20.05.2022, Управлінню поліції - 23.05.2022.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

30.06.2021, інспектором 2 роти БЗС батальйону Управління патрульної поліції м. Києва старшим лейтенантом поліції - Кириленком Анатолієм Петровичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4423701 за змістом якої, 30.06.2021 близько 17 год. 10 хв. по вул. Бастіонна, 30/12, в м. Києві, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом КІА К5 НОМЕР_2 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3е ПДР України - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняючи рух.

У зв`язку з зазначеним ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Позивач з вказаною постановою не погоджується, зокрема, вказує, що у оскаржуваній постанові не відображені докази, зафіксовані на мобільному телефоні.

При цьому, на підтвердження доводів, наведених у позові позивачем надано запис з відеорегістратора, який судом оглянуто та встановлено, зокрема наступне.

Відеозаписом підтверджено, що інспектором поліції на вимогу позивача кілька разів пред`являлось для огляду службове посвідчення.

З 6 хв. 58 сек до 7 хв 40 сек запису зафіксовано факт перегляду позивачем відеодоказів здійсненого ним порушення, які надавалась інспектором поліції шляхом показу відеозапису. При цьому, на 7 хв 11 сек запису позивач на запитання інспектора підтверджує «да, побачив».

Разом з тим, після перегляду відеозапису наданого позивачу на доведення факту підтвердження здійсненого порушення, позивач певний час відмовлявся надавати посвідчення водія, наполягаючи на переносі справи аргументуючи тим, що не може зв`язатись з адвокатом.

На 24 хв. (орієнтовно 21-31 сек) запису позивач зазначає, що не бачив, та не очікував, що там є світлофор.

В цілому відеозапис свідчить що спілкування з інспектором поліції з моменту зупинки позивача тривало близько 40 хв. Інспектор поліції вів себе коректно. Повідомив причину зупинки, пред`явив службове посвідчення, ознайомив позивача з доказами вчиненого порушення, на вимоги позивача надав папір, ручку для написання клопотання, в межах закону та компетенції реагував на всі вимоги позивача, згідно встановленої процедури під час розгляду справи повідомив позивачу його права та обов`язки.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.7.3е ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

В той же, час зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора.

З відеозапису, наданого самим позивачем, вбачається, що під час розгляду справи інспектором поліції було надано йому для перегляду відеозапис вчиненого порушення, під час перегляду якого позивач факт фіксації порушення не заперечував, натомість вказав, що не очікував, що там є світлофор.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП, а саме: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідні докази на підтвердження факту вчинення правопорушення позивачу пред`являлись.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Суд бере до уваги, що позивач сам факт правопорушення не заперечує, проте вказує, що у постанові не вказано, що докази правопорушення зафіксовані на мобільному телефоні.

Суд вважає, що сама по собі відсутність зазначення доказу вчинення правопорушення за його фактичної наявності (яка позивачем не заперечується, навпаки, надаються відеодокази на підтвердження ознайомлення з такими доказами), не може бути єдиною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Отже, у даній справі наведені позивачем обставини та докази не доводять, що він не здійснив правопорушення передбаченого п. 8.7.3е ПДР, а також наявність порушення його прав в процесі притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням зазначеного суд приходить висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 18, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич