Справа № 303/3034/22
Суддя: Куцкір Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №303/3034/22
2а/303/76/22
Ряд. стат. звіту - 17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судового засідання Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАО №5366466 від 30.04.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАО №5366466 від 30.04.2022 року.

Позов мотивований тим, що 30.04.2022 року о 11 год. 16 хв., працівниками поліції щодо позивача ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАО №5366466 за порушення правил дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (здійснення зупинки транспортного засобу на перехресті), та накладено на позивача штраф у розмірі 340 гривень.

Із оскаржуваною постановою позивач не згідний, оскільки жодних технічних замірів працівником поліції не здійснювалось, штраф було накладено в твердій грошовій сумі, а не в неоподаткованих мінімумів доходів громадян, розгляд справи відповідачем проводився формально і постанова не відповідає вимогам ст.ст.283 та 251 КУпАП.

У свою чергу, представник відповідача Ісак Д.І. подала до суду відзив на позовну заяву у якому просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. На підтвердження своїх заперечень подала також СД-диск, де зафіксоване вчинене позивачем порушення правил дорожнього руху.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що Постановою серії ЕОА №5366466 від 30.04.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Із постанови слідує, що 30.04.2022 року о 11 год. 09 хв., ОСОБА_1 в м.Мукачево по вул.Чайковського, 21, здійснив зупинку транспортного засобу Форд Мондео, д.н.з.: НОМЕР_1 , на перехресті, чим порушив вимогу пункту 15.9 «г» ПДР України.

Під час перегляду судом відеозапису із СД диску, який було надано представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву, вбачається, що автомобіль марки Форд Мондео, д.н.з.: НОМЕР_1 , знаходиться на перехресті вулиць.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормами ч.2 ст.70 КАС України встановлено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Стосовно факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, то вказаною частиною передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно пункту 15.9 «г» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), Зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил зупинки.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений ПДР.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O' Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння та користування автомобілем може потенційно завдавати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що представником відповідача було надано належні та допустимі докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, а саме відеозапис із вчинення позивачем правил дорожнього руху України, де повністю спростовуються доводи позивача, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що працівник поліції діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім цього, суд звертає увагу сторін на той факт, що Управління патрульної поліції в Закарпатській області не має статусу юридичної особи, а є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який є юридичною особою (м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3; код ЄДРПОУ 40108646).

Оскільки позов заявлено до неналежного відповідача, а клопотання позивача на заміну первісного відповідача належним відповідачем до суду не надходило, а тому за відсутності згоди саме позивача на заміну відповідача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову також і з підстав подання позову до неналежного відповідача, а саме до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, замість належного відповідача Департаменту патрульної поліції.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.77, 134, 139, 243-246,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5366466 від 30.04.2022 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області, місце знаходження м.Ужгород, вул.О. Кошового, 2.

Повний текст рішення суду складений 27.07.2022 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір