Справа № 640/32162/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Суддя-доповідач: Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області до Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області (далі - позивач, ГУ ДПС у Хмельницькій області) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" (далі - відповідач, ДП "Старокостянтинівський молочний завод") про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 232 622 232,93 гривень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, встановлено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

В підготовчому засіданні представником позивача подана заява про зменшення позовних вимог, якою останній повідомив, що сума податкового боргу відповідача зменшилась, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 223 396 828 грн. 60 коп.

Крім того, в підготовчому засіданні представником позивача заявлене клопотання про зупинення провадження у даній справі, яке обґрунтовано тим, що на момент звернення з даним позовом до суду грошові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 03 березня 2020 року № та № , від 09 листопада 2018 року № були узгодженими відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України, але не сплаченими відповідачем у встановлений строк. Відповідачем оскаржені зазначені податкові повідомлення-рішення в судовому порядку. Постановою Верховного Суду направлена на новий розгляд до суду першої інстанції справа № 560/2607/20, предметом розгляду якої є правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 03 березня 2020 року № та № . У зв`язку з наведеним позивач просив суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 560/2607/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року зупинено провадження в адміністративній справі № 640/32162/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 560/2607/20.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебуває справа № 560/2607/20, предметом розгляду якої є правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 03 березня 2020 року № та № , якими визначені грошові зобов`язання, що включені в суму податкового боргу, який заявлений до стягнення в даній адміністративній справі, тобто, розглянути дану адміністративну справу об`єктивно неможливо, оскільки від вирішення справи № 560/2607/20 залежить її правильний, повний та всебічний розгляд.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, ДП "Старокостянтинівський молочний завод" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати таку ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до п. 3 ч. 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Між тим, матеріали справи свідчать, що податковий борг, за стягненням якого звернувся контролюючий орган, у підприємства відсутній. Відтак, у суду першої інстанції наявні відповідні та достатні докази для вирішення питання про наявність/відсутність у підприємства податкового боргу та підстав для його стягнення. До того ж питання наявності/відсутності у підприємства податкового боргу не є предметом дослідження в рамках справи № 560/2607/20, а тому розгляд даної справи жодним чином не залежить від вирішення справи № 560/2607/20.

Крім того, навіть якщо припустити, що справа № 560/2607/20 буде вирішена не на користь підприємства та у останнього знову виникне податковий борг, то слід враховувати, що це буде повий податковий борг, стягнення якого вимагатиме попереднього дотримання вимог пунктів 59.1, 59.3 статті 59 та пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Головним управлінням Державної податкової служби у Хмельницькій області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що вважає скаргу необґрунтованою, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року - законодавчо обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням усіх норм матеріального та процесуального права.

Вказано, що відповідно до постанови Верховного Суду від 07 лютого 2022 року на новому розгляді у суді першої інстанції на даний час перебуває судова справа №560/2607/20, предметом розгляду якої є правомірність податкових повідомлень-рішень від 03 березня 2020 року №, №, якими визначені грошові зобов`язання, що включені в суму податкового боргу, який заявляється до стягнення в судовій справі №640/32162/21.

Враховуючи вищевикладене, існує об`єктивна неможливість розгляду судової справи №640/32162/21 за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ДП «Старокостянтинівський молочний завод» про стягнення податкового боргу до вирішення вищезазначеної судової справи №560/2607/20.

Позивач, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду клопотання, в якому просив призначити розгляд справи в порядку відео конференції, однак, судом було відмовлено у його задоволенні.

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, наполягали на безпідставності оскаржуваної ухвали.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд за відсутності представника позивача у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч.4 статті 229 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами п.59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно абз. 1 п. 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом 2 п.57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є стягнення податкового боргу, що виник у ДП «Старокостянтинівський молочний завод» внаслідок несплати грошових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями від 03 березня 2020 року № та № .

Зазначені податкові повідомлення-рішення є предметом оскарження у справі № 560/2607/20 за позовом ДП «Старокостянтинівський молочний завод» до контролюючого органу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ДП «Старокостянтинівський молочний завод» було відмовлено.

По закінченню перегляду справи в апеляційному порядку оскаржувані податкові повідомлення-рішення згідно вимог абз. 4 п. 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, набули статусу узгоджених. Відповідно, у підприємства виник обов`язок по оплаті визначених ними грошових зобов`язань. Оскільки такі зобов`язання підприємством у визначені законодавством строки сплачені не були, то в останнього виник податковий борг, за стягненням якого і звернувся контролюючий орган.

Однак, в подальшому постановою Верховного Суду від 07 лютого 2022 року судові рішення судів попередніх інстанцій по справі № 560/2607/20 були скасовані, а справа направлена на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Таким чином, грошові зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, в силу вимог абз.4 п. 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, знову набули статусу неузгоджених, а у підприємства, відповідно, зник обов`язок щодо їх оплати. Як наслідок, податковий борг, за стягненням якого звернувся позивач у даній справі, у відповідача вже не обліковувався та був відсутній. Зазначене підтверджується листом самого контролюючого органу № 4765/6/22-01-13-02-06 від 10 травня 2022 року та листом Південного міжрегіонального управління ДГІС по роботі з великими платниками податків вих. № 715/6/34-00-13 від 16 травня 2022 року.

З огляду на зазначені обставини, контролюючий орган звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 560/2607/20.

Суд першої інстанції, посилаючись на п. 3 ч. 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішив зупинити провадження, з огляду на те, що в провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебуває справа № 560/2607/20, предметом розгляду якої є правомірність винесення податкових повідомлень-рішень від 03 березня 2020 року № та № , якими визначені грошові зобов`язання, що включені в суму податкового боргу, який заявлений до стягнення в даній адміністративній справі.

Відповідно до ч.1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 236 КАС України визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у адміністративній справі. Зокрема, п.3 ч.1 статті 236 КАС України встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі необхідно у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку адміністративного судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини і пакти), які є предметом судового розгляду (п. 3 ч. 1 статті 236 КАС України).

З аналізуючи вищезазначеної норми вбачається, що у разі, якщо наявні у матеріалах справи докази дозволяють встановити факти, що є предметом доказування у певній справі, суд не має правових підстав для зупинення провадження на підставі саме цього пункту КАС України.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

При цьому, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи (постанова Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17).

Зупинення провадження у справі спрямоване на те, щоб обставини, які об`єктивно перешкоджають здійсненню адміністративного судочинства у певній справі і мають об`єктивних характер, не вважалися такими, що тягнуть за собою порушення строків розгляду справи, встановлених КАС України.

Між тим, на переконання суду, матеріали справи свідчать, що податковий борг, за стягненням якого звернувся контролюючий орган, у підприємства відсутній. Відтак, у суду першої інстанції наявні відповідні та достатні докази для вирішення питання про наявність/відсутність у підприємства податкового боргу та підстав для його стягнення.

Не зважаючи на те, що справа № 560/2607/20 дозволить встановити факт правомірності чи неправомірності винесених контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг, однак, оскільки на даний час сума грошового зобов`язання вважається неузгодженою, та не є податковим боргом, то вирішення справи № 560/2607/20 не вплине на результат розгляду даної справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва в адміністративній справі № 560/2607/20, а зупинення провадження у справі призведе до надмірного і безпідставного затягування її розгляду.

Таким чином, судом першої інстанції передчасно і необґрунтовано прийнято рішення про зупинення провадження в адміністративній справі № 640/32162/21, оскільки наявні в матеріалах даної справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення виготовлено 02 серпня 2022 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків