Справа № 761/13378/20
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/36/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яницькій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів Київської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною; зобов`язання вчинити дії; визнання постанов протиправними та скасування; визнання дій та бездіяльності протиправними,

в с т а н о в и в:

В травні 2020р. позивачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва із адміністративним позовом, з послідуючими змінами, до відповідачів в якому просили суд:

-визнати протиправною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо обов`язку розглянути і вирішити по суті скарги від 10 березня 2020р. стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №№45957225, 4597627, стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №№45976293, 45976295 та щодо не направлення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 постанови, прийнятої за результатами розгляду зазначених скарг;

-зобов`язати директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянути скарги від 10 березня 2020р. стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №№45957225, 4597627, стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №№45976293, 45976295; направити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 постанови, прийняті за результатами розгляду зазначених скарг;

-визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. до 10 квітня 2020р. у виконавчому провадженні №45957225 та до 06 травня 2020р. у виконавчих провадженнях №№ 45976295, 45976293;

-визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. до 06 травня 2020р. у виконавчому провадженні №45976297.

Заявою від 12 травня 2020р. позивачами доповнено первісний позов вимогою:

-визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. в межах виконавчого провадження №61664159 щодо обов`язку утриматися від закінчення виконавчих проваджень №№ 45976295. 45976297 раніше ніж буде закінчено виконавчі провадження №№45957225, 45976293.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебувають виконавчі провадження №45957225, ВП №45976297, ВП №45976295, ВП №45976293.

10 березня 2020р. стягувачем ОСОБА_1 було подано письмові скарги окремо по виконавчому провадженню №45957225, №45976297, на ім`я директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М.Є.

Стягувачем ОСОБА_2 було подано письмові скарги окремо по виконавчому провадженню №45976293, 45976295, на ім`я директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М.Є.

Кожен стягувач у скарзі просив директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М.Є.: розглянути і вирішити по суті скаргу на бездіяльність начальника ВПВР ДДВС МЮ України Озадовського Р.Ю. щодо не розгляду скарги від 28 січня 2020р. та нездійснення останнім контролюю за законність виконавчих проваджень відповідно; здійснити перевірку законності виконавчого провадження, зокрема, за №№45976297, 45957225, 45976295 і відповідно за № 45976293, в порядку контролю.

Проте станом на дату подачі позову вказані скарги не розглянуті і не вирішені, тобто не відхилені і не задоволені.

Крім того позивачі зазначають, що державними виконавцями Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. та ОСОБА_3 не вчинено необхідних і достатніх заходів з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р по справі №2610/3926/2012 в межах виконавчих проваджень №№45976297 ,45957225, 45976295 і відповідно за № 45976293.

Постановою від 30 березня 2020р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магдою С.Г. в межах виконавчого провадження №61664159 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів, якою фактично встановлено інший строк виконання рішення суду аніж це передбачено виконавчим листом №761/4323/16-а, виданому Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2017р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2020р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2022р. здійснено перехід в письмове провадження.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. в задоволенні адміністративних позовів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного Управління Державної казначейської служби України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які заявляють самостійні вимоги, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ТОВ «Укртуртранс» про визнання дій/бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії; відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями/бездіяльністю - відмовлено.

Адміністративні позови третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - задоволено частково, постановлено: визнати відповідь Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації за № 03-20/1576 від 19 січня 2004р. надану ОСОБА_1 , такою, що суперечить нормам земельного законодавства; визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради, щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_2 від 06 червня 2005р. про безоплатну приватизацію земельної ділянки, по АДРЕСА_1 ; зобов`язано Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київську міську раду у місячний строк з часу набрання постанови суду законної сили, розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та розглянути на пленарному засіданні заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_2 від 06 червня 2005р., про приватизацію вказаної земельної ділянки, загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в домоволодінні АДРЕСА_1 ; в решті вимог адміністративних позовів третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - відмовлено.

Постанова суду набрала законної сили.

На виконання вищезазначеної постанови, 23 грудня 2014р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано чотири виконавчі листи.

25 та 29 грудня 2014р. позивачі звернулись до ВПВР ДВС України із заявами про відкриття виконавчих проваджень по виконанню виконавчого листа № 2610/3926/2012, виданих 23 грудня 2014р. Шевченківським районним судом м. Києва.

05 січня 2015р. державним виконавцем Думанською А.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45957225 по виконанню виконавчого листа № 2610/3926/2012, виданого 23 грудня 2014р. Шевченківським районним судом м. Києва про зобов`язання Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київську міську раду у місячний строк з часу набрання постанови суду законної сили, розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та розглянути на пленарному засіданні заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_2 від 06 червня 2005р., про приватизацію вказаної земельної ділянки, загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в домоволодінні АДРЕСА_1 .

13 січня 2015р. державним виокнавцем Думанською А.Л. винесено три постанови про відкриття виконавчих проваджень: ВП № 45976293, ВП № 45976295, ВП № 45976297 по виконанню виконавчих листів №2610/3926/2012, виданих 23 грудня 2014р. Шевченківським районним судом м. Києва про зобов`язання Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київську міську раду у місячний строк з часу набрання постанови суду законної сили, розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та розглянути на пленарному засіданні заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_2 від 06 червня 2005р., про приватизацію вказаної земельної ділянки, загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в домоволодінні АДРЕСА_1 .

У вищезазначених постановах, боржникам: Головному управлінню земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київській міській раді, було надано строк самостійно виконати рішення суду згідно виконавчого документа у строк до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження.

В послідуючому, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листами від 11 серпня 2015р., 02 грудня 2015р. та 03 грудня 2015р. повідомив ВПВР ДДВС України про те, що на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. у справі № 2610/3926/2012 Департаментом земельних ресурсів підготовлено проект рішення Київської міської ради «Про відмову у безоплатній передачі громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу на АДРЕСА_1 ».

Крім того, зазначив, що враховуючи те, що Департаментом земельних ресурсів, фактично та повно виконано постанову Шевченківського районного суду м. Києва, а тому, просив закінчити виконавче провадження, про що винести відповідну постанову.

Отримавши вищезазначені листи Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), державний виконавець Думанська А.Л., винесла: 14 січня 2015р. постанови про закінчення виконавчих проваджень: ВП № 45976295, ВП № 45976297 та 25 лютого 2015р. постанови про закінчення виконавчих проваджень: ВП № 45976293, ВП № 45957225, з посиланням на фактичне виконання, згідно виконавчого документа. Рішенням Київської міської ради від 01 жовтня 2015р. №100/2003 громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено у передачі земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, для ведення садівництва та будівництва індивідуального гаража, загальною площею 0,2768 га з урахуванням індивідуальних часток у домоволодінні на АДРЕСА_1 у власність.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2017р. визнано незаконними та скасовано постанови від 14 січня 2015р. про закінчення виконавчих проваджень: ВП № 45976295, ВП № 45976297 та постанови від 25 лютого 2015р. про закінчення виконавчих проваджень: ВП № 45976293, ВП № 45957225. Також зобов`язано відновити вказані виконавчі провадження.

27 липня 2017р. постановами державного виконавця Думанською А.Л. на підставі ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» відновлено вказані виконавчі провадження.

Вбачається, що в постановах про відновлення виконавчих проваджень від 27 липня 2017р., не було вирішено питання про повернення оригіналів виконавчих листів та ким саме, а отже стягувачі не могли знати, що вказані виконавчі листи були повернуті до суду та саме суд мав би їх повернути до виконавчої служби.

17 квітня 2019р. державним виконавцем Нещадимом І.С. винесено постанови на підставі п. 13 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження №45976295, №45957225.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019р. у справі № 761/19292/19 визнано незаконною та скасовано зазначену постанову про закінчення виконавчого провадження від 17 квітня 2019р.

За таких підстав, державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження від 04 лютого 2020р.

Між тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020р. у справі №761/19292/19 апеляційна скарга Міністерства юстиції України на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019р. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними бездіяльності, дій і рішень, скасування постанов, зобов`язання утриматись від вчинення дій задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019р. в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та дій Департаменту ДВС, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС із закінчення виконавчих проваджень №№ 45957225, 45976295; визнання незаконними постанов державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС про закінчення виконавчих проваджень від 17 квітня 2019р. № № 45957225, 45976295; зобов`язання Департаменту ДВС утриматися від закінчення виконавчих проваджень № № 45976295, 45976297 раніше, ніж буде закінчено згідно пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження № № 45957225, 45976293 - скасовано.

За результатом розгляду постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020р. у справі № 761/19292/19 державний виконавець дійшов висновку про необхідність скасування постанови про відновлення виконавчого провадження.

У подальшому, державним виконавцем винесено постанову про скасування процесуального документа від 10 квітня 2020р., якою скасовано постанову про відновлення виконавчого провадження від 04 лютого 2020р.

Між тим, державним виконавцем не звернуто увагу на той факт, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020р. у справі №761/19292/19 рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019р. скасовано лише в частині визнання незаконними постанов державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС про закінчення виконавчих проваджень від 17 квітня 2019р. № № 45957225, 45976295.

В свою чергу, при розгляді апеляційної скарги судом апеляційної інстанції зазначено наступне: «З огляду на це, попри правомірність винесених постанов про закінчення виконавчих проваджень від 17 квітня 2019р., враховуючи наслідки для позивачів в умовах невиконання рішення суду першої інстанції, що набрало законної сили, беручи до уваги, що позивачі відстоюють в межах даної справи свій майновий інтерес, який у зв`язку з ухваленням постанови Шевченківським районним судом міста Києва від 27 червня 2012р. у справі №2610/3926/2012 набув ознак реального, колегія суддів приходить до висновку про правомірність рішення суду першої інстанції в частині скасування постанов від 17 квітня 2019р., як таких, що перешкоджають виконанню судового рішення в примусовому порядку».

На підставі наведеного заступник директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Р.Ю. було винесено постанову про перевірку законності виконавчого провадження від 27 травня 2020р., відповідно до якої постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства петиції України Нідченко Дмитра Євгеновича про скасування процесуального документа від 10 квітня 2020р. №45957225 було скасовано.

В рамках виконавчого провадження № 45976295, заступник директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Озадовський Р.Ю. було винесено постанову про перевірку законності виконавчого провадження від 27 травня 2020р., відповідно до якої постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства петиції України Нідченко Дмитра Євгеновича про скасування процесуального документа від 10 квітня 2020р. № 45976295 було скасовано.

Частиною 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Пунктами 1, 16 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Зазначені норми є імперативними і вказують на обов`язок відповідача сприяти повному виконанню рішення суду боржником, для чого вчиняти передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії у формі державного примусу з метою реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення закріпленого в ст. 129-1 Конституції України, в тому числі, перевіряти виконання боржником рішення суду і лише в разі повного його виконання припиняти такий примус у формі закінчення виконавчого провадження шляхом прийняття відповідної постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 березня 2020р. стягувачем ОСОБА_1 було подано письмові скарги окремо по виконавчому провадженню №45957225, №45976297, на ім`я директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М.Є., а стягувачем ОСОБА_2 було подано письмові скарги окремо по виконавчому провадженню №45976293, 45976295, на ім`я директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М.Є.

Кожен стягувач у скарзі просив директора Департаменту ДВС МЮ України Кисельова М.Є.: розглянути і вирішити по суті скаргу на бездіяльність начальника ВПВР ДДВС МЮ України Озадовського Р.Ю. щодо не розгляду скарги від 28 січня 2020р. та не здійснення останнім контролюю за законністю виконавчих проваджень відповідно; здійснити перевірку законності виконавчого провадження, зокрема, за №№45976297, 45957225, 45976295 і відповідно за № 45976293, в порядку контролю.

Проте, в метеріалах справи відсутні докази того, що директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були розглянуті та вирішені по суті скарги від 10 березня 2020р. стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №№45957225, 4597627, стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №№45976293, 45976295, як і відсутні докази направлення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 постанов, прийнятих за результатами розгляду зазначених скарг.

А отже суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачів щодо визнання протиправною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо обов`язку розглянути і вирішити по суті скарги від 10 березня 2020р. стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №№45957225, 4597627, стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №№45976293, 45976295 та щодо не направлення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 постанови, прийнятої за результатами розгляду зазначених скарг.

Крім того, з метою захисту прав позивачів, слід зобов`язати директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянути скарги від 10 березня 2020р. стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №№45957225, 4597627, стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №№45976293, 45976295 направити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 постанови, прийняті за результатами розгляду зазначених скарг.

Щодо визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. до 10 квітня 2020р. у виконавчому провадженні №45957225 та до 06 травня 2020р. у виконавчих провадженнях №№ 45976295, 45976293; бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. до 06 травня 2020р. у виконавчому провадженні №45976297, то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Так, 04 грудня 2019 р. у справі №809/3658/13-а, провадження №К/9901/16104/18 Верховний Суд у підпунктах п.26.1, 26.2 постанови встановив, що «Вищеперераховані дії, якими наділено державного виконавця є засобами впливу та стимулу спрямовані на ефективне виконання боржниками судових рішень.», тобто аналогічні положення , що є у ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо прав (повноважень) виконавця є засобами впливу та стимулу спрямовані на ефективне виконання боржниками судових рішень. А в п. 27 і підпункті 27.1 постанови Верховний Суд зробив висновок, що «27. В той же час, враховуючи особливість боржника як суб`єкта у даному виконавчому провадженні, державний виконавець повинен був вживати заходи, передбачені вищенаведеною нормою. 27.1. Зокрема, проводити перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, накладати стягнення у вигляді штрафу на посадових осіб у випадках, передбачених законом, вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.1, ст.2, ч.1, п. п.1, 3 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» і ст.3, ч.ч.1-2 ст.4 Закону «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016р. виконавець зобов`язаний :

- сумлінно, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень,

- неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі, сумлінно вчиняти виконавчі дії,

- здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

- розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Отже виконавцями мали бути застосовані ті засоби впливу та стимулу, які встановлені Законом, та спрямовані на ефективне виконання боржниками судових рішень.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, у виконавчому провадженні №№45976293, 45976295, 45976297, 45957225 кожний з 2-х державних виконавців, які повинні були вживати заходи, передбачені ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не зверталися у строк до 10 квітня 2020р. та до 06 травня 2020р. до посадових осіб-керівників боржників й не вимагали від них пояснень за фактами невиконання рішення та (або) законних вимог виконавця щодо відсутності у виконавчих провадженнях №№45976293, 45976295, 45976297, 45957225 дій боржників, направлених на виконання рішення суду.

Тому суд вважає, вірним визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. до 10 квітня 2020р. у виконавчому провадженні №45957225 та до 06 травня 2020р. у виконавчих провадженнях №№45976295, 45976293 та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. до 06 травня 2020р. у виконавчому провадженні №45976297.

Щодо вимоги позивачів про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. в межах виконавчого провадження №61664159 щодо обов`язку утриматися від закінчення виконавчих проваджень №№45976295, 45976297 раніше ніж буде закінчено виконавчі провадження №№45957225, 45976293., то суд не вбачає підстав для її задоволення.

Так, 30 березня 2020р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магдою С.Г. в межах виконавчого провадження №61664159 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Як вбачається з виконавчого листа №761/4323/16-а, виданому Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2017р. ним зобов`язано Департамент ДВС утриматися від закінчення виконавчих проваджень №№45976295, 45976297 раніше, ніж буде закінчено згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження №№45957225, 45976293, що є рішенням немайнового характеру.

А відтак державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магдою С.Г. в межах виконавчого провадження №61664159 правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Тому у задоволенні цієї частини вимог позивачам слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1, 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 345,28 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 249, 250, 255, 287, 383 КАС України; ст.ст.18, 26, 39, 41 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи: Київська міська рада, Департамент земельних ресурсів Київської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною; зобов`язання вчинити дії; визнання постанов протиправними та скасування; визнання дій та бездіяльності протиправними - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо обов`язку розглянути і вирішити по суті скарги від 10 березня 2020р. стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №№45957225, 4597627, стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №№45976293, 45976295 та щодо не направлення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 постанови, прийнятої за результатами розгляду зазначених скарг.

Зобов`язати директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у встановленому законом порядку розглянути скарги від 10 березня 2020р. стягувача ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №№45957225, 4597627, стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №№45976293, 45976295; направити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 постанови, прийняті за результатами розгляду зазначених скарг.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгенійовичадо 10 квітня 2020р. у виконавчому провадженні №45957225 та до 06 травня 2020р. у виконавчих провадженнях №№45976295, 45976293.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інна Вікторівна до 06 травня 2020р. у виконавчому провадженні №45976297.

Стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 336 /триста тридцять шість/ грн. 32 коп. з кожного.

Стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за рахунок їх бюджетних асигнуваньна користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі по 336 /триста тридцять шість/ грн. 32 коп. з кожного.

В решті частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: