Справа № 300/8766/21
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 300/8766/21

адміністративне провадження № К/990/10461/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Жука А.В., Мартинюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року (головуючий суддя - Боршовський Т.І.)

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2022 року (головуючий суддя - Гудим Л.Я., судді: Довгополов О.М., Святецький В.В.)

у справі №300/8766/21

за позовом ОСОБА_1

до Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

про визнання протиправними та скасування постанов про визначення додаткових витрат виконавчого провадження та відкриття виконавчого провадження.

I. ПРОЦЕДУРА

1. У грудні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника Захаріїва Б.Д. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Здерко М.М. від 02 грудня 2021 року про визначення для ОСОБА_1 розміру додаткових витрат виконавчого провадження загальною сумою 10 391,00 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про відкриття виконавчого провадження від 03 грудня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 10391,00 грн додаткових витрат.

2. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2022 року, позовну заяву повернуто позивачу з тих підстав, що до неї додано довіреність, яка в порушення вимог статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не є нотаріально посвідченою.

3. Не погодившись з такими рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2022 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

5. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки згідно з довідкою Відділу документального забезпечення - канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 подана до суду в електронному вигляді за допомогою системи «Електронний суд», яка підписана електронним цифровим підписом Захарієва Б.Д. 30 грудня 2021 року о 23:15 год.

6. Водночас зазначив, що наявна в матеріалах справи довіреність від 13 березня 2020 року не містить підпису ОСОБА_1, як довірителя, не є нотаріально посвідченою, що підтверджує відсутність повноважень Захарієва Б.Д. на подання процесуальних документів від імені позивача.

III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що електронна довіреність підписана від 13 березня 2020 року підтверджує наявність повноважень Захаріїва Б.Д. діяти від її імені, тому, на її думку, позовну заяву підписано особою, яка має право її підписувати.

8. Скаржник вказує, що оскаржувані рішення прийняті з неправильним застосуванням статті 55, частини четвертої статті 169, частини другої статті 160, частини сьомої статті 59, частини п`ятої статті 242 КАС України, а також без врахування висновків щодо застосування частини сьомої статті 59 КАС України, пункту 9 розділу ХІ «Підсистема електронного суду» Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30, викладені в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі №300/1329/20.

IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.

10. Касаційне провадження у справі відкрите з підстави оскарження судового рішення, зазначеній в частині третій статті 328 КАС України, та посилання скаржника на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

11. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

12. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи немає підстав для повернення позовної заяви.

13. Частиною четвертою статті 169 КАС України визначено підстави повернення позовної заяви позивачеві, а саме пунктом 3 передбачено, що позовна заява повертається у випадку, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

14. Як свідчать матеріали справи, позовна заява до суду першої інстанції подана позивачем через свого представника Захаріїва Б.Д. за допомогою підсистеми «Електронний суд».

15. Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву, з висновком якого погодився апеляційний суд, зазначив, що повноваження представника фізичної особи в адміністративному процесі, в тому числі на стадії підписання та подання позовної заяви, мають бути підтверджені відповідною довіреністю, посвідченою нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

16. Згідно з довідкою Відділу документального забезпечення - канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 подана до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в електронному вигляді за допомогою системи «Електронний суд». При цьому, така позовна заява підписана електронним цифровим підписом Захарієва Б.Д. 30 грудня 2021 року о 23:15 год.

17. Також суд звернув увагу, що довіреність від 13 березня 2020 року не містить підпису ОСОБА_1, як довірителя, не є нотаріально посвідченою, що підтверджує відсутність повноважень Захарієва Б.Д. на подання процесуальних документів від імені позивача.

18. Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

19. Згідно з частиною першою статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

20. Частиною другою статті 59 КАС України передбачено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

21. Частиною сьомою статті 59 КАС України передбачено, що в разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

22. Правові основи функціонування автоматизованої системи документообігу суду (далі - АСДС) визначені в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (далі - Положення).

23. Наказом ДСА України №628 від 22 грудня 2018 року «Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

24. Пунктом 1 наказу ДСА України №247 від 01 червня 2020 року «Про запровадження в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет» (далі - Наказ №247) вирішено запровадити з 01 червня 2020 року в дослідну експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет» (далі - Підсистеми) у всіх місцевих, апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, та з 01 липня 2020 року - в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (далі - пілотні суди).

25. Пунктом 2 Наказу №247 визначено, що пілотним судам у ході проведення дослідної експлуатації Підсистем керуватися вимогами, визначеними в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 (із змінами), у частині функціонування Підсистем.

26. Отже, з 22 грудня 2018 року отримані всіма місцевими та апеляційними адміністративними судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.

27. Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року у справі №640/32183/20.

28. Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ХІ «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ №17, з 22 грудня 2018 року у всіх місцевих та апеляційних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми "Електронний суд". Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

29. Відповідно до пунктів 9-11 розділу XI «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ №17, шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет, може уповноважити представника (іншу фізичну особу, що має зареєстрований електронний кабінет) на подання документів від свого імені або від імені довірителя по судовій справі, судовому провадженню або зверненню. Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта автоматично додаються підсистемою до кожного документу, ним відправленого.

30. Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет в межах отриманих повноважень може надати іншій фізичній особі доступ до документів по судовій справі, судовому провадженню або зверненню.

31. Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного повідомлення, встановленої адміністратором форми, автор доручення може його скасувати.

32. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №486/259/21 дійшов висновку, що аналіз вказаних вище положень закону свідчить про те, що електронне доручення, яке можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронне доручення видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд». Надалі таке електронне доручення автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.

33. У постанові від 30 червня 2021 року у справі №380/830/21 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначав, що особливості подання до суду довіреності для цілей підтвердження повноважень представника у разі звернення до суду в електронній формі встановлені у частині сьомій статті 59 КАС України та пункті 9 Положення про АСДС, зі змісту яких випливає, що учасник справи може уповноважити представника на подання документів від свого імені шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми «Електронний суд» електронного доручення за формою, установленою адміністратором системи, примірник якого додається підсистемою до кожного відправленого (підписаного) представником документу автоматично.

34. Довіреність, видана із дотриманням зазначених правил, як електронний документ не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді.

35. При цьому, у випадку звернення до суду через підсистему «Електронний суд» суди мають перевіряти відповідність вчиненої представником дії наданому представнику обсягу повноважень, визначеному в електронному дорученні.

36. Судом першої інстанції встановлено, що до позовної заяви, поданої представником через підсистему «Електронний суд» додана електронна довіреність від 13 березня 2020 року від імені ОСОБА_1, згідно з якою остання уповноважує Захаріїва Богдана Дмитровича представляти її інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

37. Додана до позовної заяви довіреність сформована в системі «Електронний суд».

38. Отже до наведених обставин належить застосовувати частину сьому статті 59 КАС України.

39. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі №300/1329/20.

40. Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, помилково застосував частину другу статті 59 КАС України та, відповідно, дійшов помилкового висновку про неналежне оформлення довіреності, посилаючись на те, що довіреність не засвідчена нотаріально, оскільки правила засвідчення копій довіреностей, виданих в паперовій формі, неможливо застосувати до електронних доручень, сформованих учасником справи в підсистемі «Електронний суд».

41. З урахуванням викладеного висновок судів попередніх інстанцій про підписання позовної заяви особою, яка не має права її підписувати, є передчасним.

42. Відповідно, помилковими є і висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі частини четвертої статті 169 КАС України.

43. Відтак, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що потягнуло постановлення незаконних судових рішень, які перешкоджають подальшому провадженню у справі.

44. Отже, доводи наведені скаржником в касаційній скарзі знайшли своє підтвердження.

45. Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

46. За наведеного правового регулювання та обставин справи, Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконних судових рішень.

47. Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 341, 345, 353, 356 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2022 року у справі №300/8766/21 скасувати.

Справу №300/8766/21 направити до Івано-Франківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк,

Судді Верховного Суду