Справа № 200/1335/22
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

03 серпня 2022 року Справа №200/1335/22

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Крилової М.М., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості по пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправною бездіяльність, щодо не виплати заборгованості по пенсійним виплатам за період: лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2021 року у розмірі 55494,44 грн.;

- стягнення заборгованості по пенсійним виплатам у розмірі 55494,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що на підставі рішень Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі №200/2594/21, з 04.02.2021 року йому було призначено пенсію. Відповідачем визнано заборгованість по пенсії за період з лютого по вересень 2021 року включно в розмірі 55494,44 грн. Вказана заборгованість з пенсії виникла виключно з вини працівників ПФУ та облікована в органі, що здійснює пенсійні виплати. В той же час, визнавши вказану заборгованість ГУ ПФУ в Донецькій області фактично відмовився виплачувати її та вказав, що виплата буде здійснюватися за окремим фінансуванням на означені цілі після прийняття Порядку. Також вказав, що позвиачем невірно обрано спосіб захисту у справі

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 14 червня 2022 року повторно витребувано у відповідача копії та докази.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, встановив наступні обставини справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року №200/2594/21-а, адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірною відмову, зобов`язання включити до обрахування трудового стажу та подальшого обчислення нарахування пенсійних виплат у період праці з 01.06.2014 року по 30.11.2017 року ПАТ ш/у «Донбас» та врахувати пільговий стаж за період з 20.08.1990 року по 08.10.1991 року в ШУ «Холодна Балка», з 16.02.1993 року по 22.09.1995 року в ШУ «Жовтневе» п/о Макіїввугілля, з 02.10.1995 року по 10.09.2003 року шахта «Калинівська східна», з 11.09.2003 року по 30.12.2010 року ТОВ «Технобуд», з 01.01.2011 року по 03.05.2012 року ТОВ «Технобуд, з 14.05.2012 року по 30.11.2017 року ПАТ ш/у «Донбас» задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №709 від 09.02.2021 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2021 року про призначення пенсії за віком згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 20.08.1990 року по 08.10.1991 року в ШУ «Холодна Балка», з 16.02.1993 року по 22.09.1995 року в ШУ «Жовтневе» п/о Макіїввугілля, з 02.10.1995 року по 10.09.2003 року на шахті «Калинівська східна», з 11.09.2003 року по 30.12.2010 року у ТОВ «Технобуд»; з 01.01.2011 року по 03.05.2012 року у ТОВ «Донтехбуд», з 14.05.2012 року по 30.11.2017 року у ПАТ ш/у «Донбас» та до страхового стажу період роботи з 01.06.2014 року по 30.11.2017 року у ПАТ ш/у «Донбас» з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 03.08.2021 року.

На звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, листом від 15.12.2021 року №20689-19919/С-15/8-0500/21 повідомлено позивача про те, що на вкиоання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.08.2021 року №200/2594/21 пенсію за віком призначено з 04.02.2021 року, покриття витрат Пенсійного фонду на виплату сум, призначених за рішенням суду проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України.. Окрім того, зазначено, що відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснити лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства (підпункти 20, 24 пункт 1 статті 116 Бюджетного кодексу України №2456-VI від 08 липня 2010 року).

Також, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.01.2022 року №0500-1502-8/35421 пенсійним органом повідомлено про те, що .заборгованість по пенсії за період з 04.02.2021 року по 30,09.2021 року у сумі 55494,44 грн. Виплата коштів за відповідні періоди буде за умови відповідного фінансування.

Спірні правовідносини виникли з приводу невиплати відповідачем нарахованої на підставі рішення суду пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі №440/1810/19.

Аналіз предмету позову у справі, яка розглядається, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із бездіяльністю відповідача під час виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року №200/2594/21.

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості з пенсії в розмірі 55494,44 грн. та стягнення з відповідача нарахованої суми заборгованості по пенсії в розмірі 55494,44 грн. - є одним із способів виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року №200/2594/21.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, від 03 квітня 2019 року по справі № 820/4261/18, від 21.12.2020 по справі № 440/1810/19.

Відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 239, 243, 248, 256, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості по пенсії.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Перший апеляційний адміністративний суд.

Суддя М.М. Крилова