Справа № 333/7663/21
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/7663/21
Провадження № 2-а/333/31/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Шутак Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25.06.2021 року серія ДПО 18 №650597 його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП, а саме в тому, що він 25.06.2021 року , керуючи ТЗ, здійснював рух в населеному пункті с. Братьске зі швидкістю 103 км./год., чим перевищив дозволену швидкість на 53 км. год., чим порушив п. 12.4 ПДР України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді шрафу в розмірі 1700 гривень. Вважає, що зазначена постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням його прав, а тому підлягає скасуванню, оскільки він 25.06.2021 року керуючи автомобілем Geely Emgrand державний номер НОМЕР_1 не порушував ПДР України, зокрема за обставин викладених в постанові. 25.06.2021 року о 05 годині 10 хвилин він, керуючи автомобілем Geely Emgrand державний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі Запоріжжя - Дніпропетровськ. Під час руху, як з`ясувалось пізніше, під`їжджаючи до населеного пункту с. Братське, вискочивши із укриття, його зупинив інспектор поліції. Після перевірки свідоцтва про реєстрацію ТЗ та водійського посвідчення інспектор повідомив його, що він їхав з перевищенням дозволеної швидкості руху в населених пунктах 50км./год., а саме зі швидкістю 103 км./годину, доказом чого є відео/фото фіксація технічним засобом TrueCam.

Позивач зазначає, що він став заперечувати відносно скоєння ним правопорушення, просив надати йому докази його скоєння, однак його заперечення не були прийняті до уваги, інспектор пояснив, що доказом перевищення швидкості руху є відео/фото фіксація технічним засобом TrueCam, який він тримав в руці, виніс відносно нього постанову про адміністративне правопорушення від 25.06.2021 року серія ДПО 18 №650597. Копію постанови він отримав, однак в ній неможливо було прочитати: прізвище, ім`я, по батькові інспектора, його посада, звання. Не погоджуючись із винесеною постановою він звертався із відповідними скаргами до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції Дніпропетровської області від 03.07.2021 року, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01.09.2021 року, 11.09.2021 року.

Відповідями від 21.07.2021 року №111-1783/41/19/01-2021 за підписом начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції Дніпропетровської області, від 01.09.2021 року №Ш-14923/41/2/02-2021, від 07.10.2021 року №Ш- 17376/41/2/02-2021 за підписом першого заступника начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України його скарги залишені без задоволення. При цьому залишенні без задоволення також мої прохання надати копію постанови.

Згідно ч.4 ст. 124 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Згідно дорожнім знаком 5.45 визначено "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Згідно дорожнім знаком 5.46 "Кінець населеного пункту". Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населені пунктах.

Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Згідно дорожнім знакам 5.47 "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

5.48 "Кінець населеного пункту". Кінець населеного пункту, позначеного знаком 5.47.

Згідно п. 8.2-1. Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків, вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Позивач вказує, що під час його руху дорожній знак 5.47 "Початок населеного пункту" «Братське» був розташований на узбіччі дороги справа по ходу ого руху, однак він не мав змоги бачити його за 100 метрів до населеного пункту, тому що йому обмежувала видимість великогабаритна вантажівка, яка рухалась в правій крайній смузі, в той час як він здійснював рух у лівій смузі. При цьому, дорога, по який він здійснював рух має більш ніж одну смугу в одному напрямку, однак, в порушення вимог п. 8.2-1 ЦІ України, дорожній знак 5.47 "Початок населеного пункту" «Братське» установлений обабіч в напрямку його руху не дублювався ані на розділювальній смузі над проїзною частиною, ані на протилежному боці дороги. За вказаних обставин він не мав змоги побачити завчасно знак 5.47 "Початок населеного пункту".

Крім того, згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу, автоматична фото- відеотехніка повинна бути розміщена в порядку, визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 даного Закону. При цьому законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Однак, прилад TruCam, яким здійснювалось вимірювання швидкості руху його автомобіля, поліцейський тримав в руках при проведенні фіксації швидкості.

Згідно знак 5.70 ПДР України «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Позивач зазначає, що на вказаному відрізку дороги не було розміщено дорожні знак «5.70», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Просить суд скасувати Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 25.06.2021 року серія ДПО 18 №650597.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2021 року відкрито провадження по даній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач та представник позивача - адвокат Шутак Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали на підставах, викладених в позові, просили їх задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2021 року відповідачу надано час надати відповідь на позов і всі докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів. На виконання ухвали суду відповідачем надано відзив на позовну заяву з диском з відеозаписом адміністративного правопорушення, вчиненого гр. ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП. Проти адміністративного позову відповідач заперечує в повному обсязі, з огляду на наступне.

В обґрунтування відзиву зазначено, щонаказом Департаменту патрульної поліції від 17.01.2016 № 38 (зі змінами) затверджене Положення про Управління, згідно з яким Управління є територіальним відокремленим підрозділом Департаменту патрульної поліції та не є юридичною особою, не має самостійного балансу та рахунків в органах Державної казначейської служби України чи банківських установах.

Вказує, що Управління є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції, а відтак Управління не може виступати окремим учасником даної справи.

25.06.2021 року поліцейським 2 взводу 2 роти 4 батальйону Управління Кантовим Дмитром Івановичем (надалі - поліцейський) винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., в якій зазначено про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Geely Emgrand, номерний знак НОМЕР_2 , в Дніпропетровська обл., с. Братське, вул. Садова, рухався зі швидкістю 103 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 53 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam № 000582, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідач зазначає, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Щодо посилання позивача на відсутність доказів, якими б підтверджувалось розміщення на вказаному відрізку дороги дорожніх знаків 5.45, 5.46 та 5.70 відповідач зазначає, що дорожній знак 5.70 лише попереджає водія про можливість фіксації порушень вимог Правил дорожнього руху. Навіть якщо з якоїсь невстановленої причини дорожній знак 5.70 був відсутній на ділянці дороги, на якій здійснювалась фіксація порушення швидкісного режиму позивачем, така обставина жодним чином не зумовлює відсутність повного складу адміністративного правопорушення у діях останнього, оскільки водій зобов`язаний постійно неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух», а не тільки тоді, коли володіє інформацією щодо здійснення контролю за їх дотриманням.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог Правил дорожнього руху.

У населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг (крім житлових зон і територій підприємств) встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження встановленої максимальної швидкості руху вводиться знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту». У оскаржуваній постанові зазначено, що подія зафіксована по вул. Садова, с. Братське, Дніпропетровська обл. тобто безпосередньо у населеному пункті.

Відповідач зазначає, що обставини, викладені позивачем в позовній заяві, мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, натомість відповідачем надаються до суду фактичні дані, на підставі яких поліцейським Управління було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскаржуваної постанови.

Відповідач вважає, що за вказаних обставин немає жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Також до відзиву відповідачем надано DVD-R диск с записом події від 25.06.2021 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2022 року у відповідача було витребувано належним чином завірену копію постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25.06.2021 року серія ДПО 18 №650597 відносно ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Керуючись ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, суд, керуючись ч.1 ст.205 КАС України, ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи та дослідивши долучений до відзиву диска с записами, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.06.2021 року поліцейським 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантовим винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ДПО18 № 650597 в с.Братське вул. Садова ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Geely Emgrand, номерний знак НОМЕР_2 25.06.2021 року о 05:02:00 в с.Братське вул. Садова порушив швидкісний режим в населених пунктах, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАп та застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень (а.с.62).

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Судом оглянуто долучений відповідачем диск з відеозаписом та фото події 25.06.2021 року. Запис на диску містить білий автомобіль на дорозі 25.06.2021 року о 05:02:00 год, зафіксована швидкість даного автомобіля 103 км/год. Будь-яких дорожніх знаків, які обмежують чи встановлюють швидкість, наявність населеного пункту даний запис та фото не містить. Доказів, на які посилається відповідач, а саме на фіксацію порушень правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 суду не надано. Також, не зайвим буде зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 відповідачем відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України не було надано доказів вчинення ним адміністративного правопорушення та такі докази у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, було надано до суду відеозапис, який був оглянутий судом.

Відповідач у відзиві посилається на те, що швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam № 000582.

При цьому, спірна постанова, всупереч зазначеним приписам закону, не містить посилань на технічний засіб, яким здійснювалась відеофіксація, та не зазначено про наявність відео фіксації та приладу, яким вимірювалась швидкість, а отже останній, не може братись до уваги, як доказ інкримінованого адміністративного правопорушення, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України.

Відповідна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Інших доказів, передбачених ст. 72 КАС України, які б підтверджували факт порушення позивачем правил дорожнього руху, матеріали адміністративної справи не містять та відповідачами до суду надано не було.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП, є недоведеним.

Враховуючи сукупність викладених обставин та недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям провадження у справі на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП, у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Керуючись ст.122,247,251,283,284 КУпАП, ст.9,76-78,132,244-246,257,262 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Постанову серії ДПО18 №650597 від 25.06.2021 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка прийнята поліцейським 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантовим Дмитром Івановичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст.122 у розмірі 1700 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.122 КУпАП, - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього адміністративного апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова