Справа № 560/4752/22
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4752/22
РІШЕННЯ

іменем України

01 серпня 2022 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 07.06.2022, в якому просить: визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, щодо відмови мені у призначенні пенсії за віком протиправними та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії № 88 віл 04.11.2021; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, зарахувати період роботи з 20 грудня 1985 року по 17 серпня 1993 року в військовій частині 10452 на посаді столяра 3,4 розряду на підставі довідки № 3869 від 23.09.2021, виданої Архівним відділом м. Севастополя Центрального архіву Міністерства Оборони російської федерації, до стажу роботи для призначення пенсії за віком та призначити пенсію за віком з 01.11.2021.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 01.11.2021, після досягнення пенсійного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком та надав необхідні для цього документи. Однак, отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 04.11.2021 №88 в якому вказано, що страховий стаж становить 22 роки 08 місяців 11 днів, підстави для врахування довідки від 23.09.2021 №3869, виданої Архівним відділом м. Севастополя Центрального архіву Міністерства оборони російської федерації відсутні. Мотивом відмови зарахування трудового стажу за період роботи з 20.12.1985 по 17.08.1993 в військовій частині 10452 на посаді столяра 3,4 розрядів на підставі довідки №3869 відповідачем зазначено те, що документи видані підприємствами, які розташовані на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, є недійсними і не створюють правових наслідків. Вказану відмову відповідача вважає неправомірною, тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 27.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

14.07.2022 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що довідка видана архівним відділом м. Севастополя центрального архіву міністерства оборони російської федерації від 23.09.2021 № 3869 для призначення пенсії за віком згідно Закону № 1058-IV ОСОБА_1 , не розглядалась, правова оцінка не надавалась. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Вважає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З`ясувавши обставини на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог так і заперечень, оцінивши надані учасниками справи докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

01.11.2021 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV. До заяви про призначення пенсії позивачем надано, зокрема, довідку видану архівним відділом м. Севастополя центрального архіву міністерства оборони російської федерації від 23.09.2021 № 3869 (арк. спр. 51, 78).

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 88 від 04.11.2021 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26. Закону України № 1058-IV, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу (арк. спр. 79).

На виконання вимог ухвали суду від 27.06.2022, листом від 07.07.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 22 роки 8 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. До страхового стажу не враховано період роботи з 20.12.1985 по 17.08.1993 згідно довідки, виданої архівним відділом м. Севастополя центрального архіву міністерства оборони російської федерації від 23.09.2021 № 3869 (арк. спр. 42-43).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 26 Закону №1058-IV передбачено, що право на призначення пенсії за віком у період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року мають особи після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу 28 років.

Згідно статті ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Таким чином, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Архівною довідкою №3869 від 23.09.2021, виданою Архівним відділом Центрального архіву Міністерства Оборони російської федерації стверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював у військовій частині 10452 з 20 грудня 1985 року по 17 серпня 1993 року на посадах столяра 3,4 розряду. (арк. спр. 78).

Суд критично оцінює твердження відповідача про недійсність вказаної довідки, з посиланням на Закон України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон №1207-VII), і звертає увагу на положення ч. 4 ст. 9 Закону №1207-VII, відповідно до якої встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Суд зазначає, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Суд вважає, що відсутність у позивача можливості надати інші довідки внаслідок знаходження архіву на тимчасово окупованій території, не позбавляє позивача права на отримання пенсії. Неврахування пенсійним органом Архівної довідки №3869 від 23.09.2021, виданої Архівним відділом Центрального архіву Міністерства Оборони російської федерації є порушенням конституційних прав позивача на отримання пенсійного забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №560/3907/18 (адміністративне провадження № К/9901/20963/19).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Як наслідок, період роботи з 20 грудня 1985 року по 17 серпня 1993 року в військовій частині 10452 на посадах столяра 3,4 розряду на підставі Архівної довідки №3869 від 23.09.2021, виданої Архівним відділом Центрального архіву Міністерства Оборони російської федерації протиправно не зараховано до стажу ОСОБА_1 .

З врахуванням стажу позивача, який зараховано відповідачем (22 роки 8 місяців 11 днів) та стажу, який слід зарахувати за результатами розгляду цієї справи (з 20 грудня 1985 року по 17 серпня 1993 року - понад 7 років) у ОСОБА_1 наявний необхідний стаж (понад 28 років) для призначення пенсії, тому підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 88 від 04.11.2021, про відмову позивачу у призначенні пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд, з урахуванням висновку Верховного Суду у постанові від 08 грудня 2021 року у справі №560/3907/18 (адміністративне провадження № К/9901/20963/19), та встановлених обставин у цій адміністративній справі, приходить до висновку, що позивач довів позовні вимоги, а відповідачі не довели, що не порушили закону відмовляючи позивачу у зарахуванні до стажу періоду роботи з 20 грудня 1985 року по 17 серпня 1993 року та призначенні пенсії, тому позов задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 88 від 04.11.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу період роботи з 20 грудня 1985 року по 17 серпня 1993 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01.11.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01 серпня 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,м. Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (вул. Майдан Волі, 3,Тернопіль,46001 , код ЄДРПОУ - 14035769)
Головуючий суддя А.І. Петричкович