Справа № 600/1904/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року м. Чернівці Справа № 600/1904/22-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яка полягала у несвоєчасному наданні запитуваної інформації на запити від 17.01.2022 та 24.01.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 17.01.2022 та 24.01.2022 зверталася із запитами про надання публічної інформації до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, проте відповідач надав відповідь тільки 25.02.2022, тобто в порушення строку визначеного ч. 1 ст. 20 Закону України Про доступ до публічної інформації. Таким чином, на думку позивачки, відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

За вказаним позовом. Ухвалою суду від 30.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначило, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки під час підготовки відповідей на запити позивача на публічну інформацію від 17.01.2022 та 24.01.2022 правомірно віднесено запитувану інформацію до інформації з обмеженим доступ. На думку відповідача, у своїх запитах позивачка не довела, що суспільний інтерес отримання запитуваної інформації переважає шкоду, яка може мати місце за наслідками отримання такої інформації.

Крім того, відповідач вважає, що при наданні відповіді на запити від 17.01.2022 та 24.01.2022 ним надало інформацію у строки визначені ч. 1 ст. 20 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Позивач скористалася правом, передбаченим ст. 163 КАС України, та подала до суду відповідь на відзив.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

17.01.2022 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із запитом, в якому просила, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", у встановлений законодавством термін надати наступну інформацію:

1. вказати дату Акту обстеження об`єкта ЕОТ та автоматизованої системи АС класу "1" (НР Compaq DX2400, інв. №10480887) Головного управляння управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області;

2. вказати хто є замовником та виконавцем Технічного завдання на створення комплексної системи захисту інформації в автоматизованій системі АС класу "1" Головного управляння;

3. вказати прізвище, ім`я та по батькові осіб, які підписали від замовника та виконавця Технічне завдання на створення КСЗІ в автоматизованій системі АС класу "1" Головного управляння;

4. вказати дати якими виконавцем погоджені, а замовником затверджені Технічне завдання на створення КСЗІ в автоматизованій системі АС класу "1" Головного управляння;

5. вказати дату програми та методики проведення попередніх випробувань КСЗІ в автоматизованій системі класу АС "1" (НР Compaq DX2400, інв. №10480887) Головного управління;

6. вказати дату Акту протоколу проведення попередніх випробувань автоматизованої системи класу АС "1" (НР Compaq DX2400, інв. №10480887) Головного управління;

7. вказати дату програми проведення дослідної експлуатації автоматизованої системи АС класу "1" (НР Compaq DX2400, інв. №10480887) Головного управління;

8. вказати дату Акту завершення робіт зі створення робіт КСЗІ автоматизованої системи АС класу "1" (НР Compaq DX2400, інв. №10480887) Головного управління.

Листом Головного управляння управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 21.01.2022 № 2400-2101-8/3025 позивачці відмовлено в задоволені запиту про надання публічної інформації, у зв`язку з тим, що запитувана інформація належить до інформації з обмеженим доступом на підставі наказу Пенсійного фонду України від 28.12.2020 № 134 «Про перелік відомостей, які містять службову інформацію».

24.01.2022 позивачка звернулася до Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України із запитом, в якому просила, відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", у встановлений законодавством термін надати наступну інформацію:

1. вказати прізвище, ім`я та по батькові посадової особи Держспецзв`язку, яка погодила Технічне завдання на створення КСЗІ в автоматизованій системі АС класу "1" (НР Compaq DX2400, інв. №10480887) ГУ ПФУ та дату цього погодження;

2. вказати дату формуляра автоматизованої системі класу "1" (НР Compaq DX2400, інв. №10480887) ГУ ПФУ в Чернівецькій обл., який надавався Держспецзв`язку разом з Декларацію про відповідність КСЗІ вимогам нормативних документів із ТЗІ;

3. вказати дату Акту завершення робіт зі створення робіт КСЗІ автоматизованої системи АС класу "1" (НР Compaq DX2400, інв. №10480887) ГУ ПФУ в Чернівецькій обл., який надавався Держспецзв`язку разом з Декларацію про відповідність КСЗІ вимогам нормативних документів із ТЗІ.

Листом Держспецзв`язку від 27.01.2022 № 01/04-587 позивачці надана інформація на пункт 1 запиту. Крім того, повідомлено про те, що у зв`язку з поверненням в Головне управління зареєстрованої декларації та поданими разом з нею документами, інформаційний запит позивачки стосовно запитуваної інформації у пунктах 2, 3 надіслано до Головного управління як до належного розпорядника інформації.

Вказаний запит надійшов до відповідача 01.02.2022 та зареєстровано за № 30/11.

Листом Головного управляння управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 04.02.2022 р № 2400-2101-8/5263 позивачці відмовлено у наданні зазначеної інформації на пункти 2, 3 запиту від 24.01.2022, у зв`язку з тим, що запитувана інформація належить до інформації з обмеженим доступом відповідно до наказу Пенсійного фонду України від 28.12.2020 № 134 «Про перелік відомостей, які містять службову інформацію».

14.02.2022 позивачка звернулася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із скаргою щодо порушення посадовими особами Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області Закону України Про доступ до публічної інформації.

22.02.2022 регіональний представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини листом № 6167.4/С-2780.3/22/44 повідомив відповідача, що ГУ ПФУ в Чернівецькій області, відмовляючи у задоволенні запиту на інформацію ОСОБА_1 , не застосував трискладового тесту, що є підставою для визнання такої відмови розпорядника протиправною. З урахуванням наведеного, регіональний представник просив повторно розглянути запити ОСОБА_1 від 17.01.2022 та від 24.01.2022 і надати на них обґрунтовану відповідь із застосуванням трискладового тесту відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2939-VI.

25.02.2022 Головним управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області,

На підставі листа регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 22.02.2022 № 6167.4/С-2780.3/22/44, відповідач повторно розглянув запити позивачки на публічну інформацію від 17.01.2022 та від 24.01.2022, за наслідками чого 25.02.2022 надано інформацію, що запитувалася у вказаних запитах.

28.02.2022 відповідач направив на адресу регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини лист, в якому повідомив про розгляду листа від 22.02.2022 № 6167.4/С-2780.3/22/44 щодо звернення ОСОБА_1 з питань доступу до публічної інформації, та надання заявниці запитуваної інформації.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного надання запитуваної інформації на запити протиправною, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України Про інформацію від 02.10.1992 № 2657-XII (далі Закон № 2657-XII).

Згідно ст. 5 Закону № 2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 та 2 ст. 7 Закону № 2657-XII визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України Про доступ до публічної інформації від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону № 2939-VI інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно ч. 4 ст. 13 Закону № 2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Частиною 1 ст. 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно ст. 23 Закону № 2939-VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Як судом встановлено, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яка полягала у несвоєчасному наданні запитуваної інформації на запити від 17.01.2022 року та 24.01.2022 року.

Тобто, позивач звернувся до суду з підстав визначених п. 5 ч. 2 ст. 23 Закону № 2939-VI, а саме у зв`язку з тим, що на думку позивача, відповідач надав відповідь на її запити від 17.01.2022 року та 24.01.2022 року з порушенням строку визначеного ч. 1 ст. 20 Закону № 2939-VI.

Таким чином, суду в даній справі необхідно перевірити дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області строків розгляду запитів позивача на публічну інформацію від 17.01.2022 та 24.01.2022.

Статтею 20 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Розглядом справи по суті встановлено, що 14.02.2022 позивачка звернулася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із скаргою щодо порушення посадовими особами Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області Закону України Про доступ до публічної інформації під час розгляду запитів від 17.01.2022 та 24.01.2022.

22.02.2022 регіональний представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини листом № 6167.4/С-2780.3/22/44 повідомив відповідача, що ГУ ПФУ в Чернівецькій області, відмовляючи у задоволенні запиту на інформацію ОСОБА_1 , не застосував трискладового тесту, що є підставою для визнання такої відмови розпорядника протиправною. З урахуванням наведеного, регіональний представник просив повторно розглянути запити ОСОБА_1 від 17.01.2022 та від 24.01.2022 і надати на них обґрунтовану відповідь із застосуванням трискладового тесту відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2939-VI.

На підставі листа регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 22.02.2022 № 6167.4/С-2780.3/22/44, відповідач повторно розглянув запити позивачки на публічну інформацію від 17.01.2022 та від 24.01.2022, за наслідками чого 25.02.2022 надано інформацію, що запитувалася у вказаних запитах.

Суд звертає увагу, що предмет спору стосується не відмови у наданні інформації, а у несвоєчасному наданні відповідачем запитуваної інформації на інформаційні запити від 17.01.2022 та 24.01.2022.

Із змісту листа від 25.02.2022 видно, що на підставі листа регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 22.02.2022 № 6167.4/С-2780.3/22/44, відповідач повторно розглянув запити позивачки на публічну інформацію від 17.01.2022 та від 24.01.2022, за наслідками чого надав інформацію, що запитувалася у вказаних запитах.

Отже, відповідь відповідача на запити від 17.01.2022 та 24.01.2022 (з урахування направлення до належного розпорядника 01.02.2022) датована 25.02.2022, тобто надана пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, що суперечить вимогам ч. 1 та 5 ст. 20 Закону № 2939-VI. Доказів продовження строку розгляду запиту відповідачем до суду не надано.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 53 рішення від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), пункт 57, Series A, № 93).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

В силу приписів п. 5 ч. 2 ст. 23 Закону № 2939-VI позивачка як запитувач інформації, попри фактичне надання відповіді на запит відповідачем, має право на оскарження несвоєчасного надання інформації, і, звертаючись до суду із цим позовом, вважав порушеними свої права внаслідок недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач самостійно виправив оскаржуване порушення шляхом надання позивачці запитуваної інформації на підставі листа регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 22.02.2022 № 6167.4/С-2780.3/22/44, проте, не надавши відповідь на запит у встановлений Законом № 2939-VI п`ятиденний строк, допустив протиправну бездіяльність.

Відповідно, захистити порушене право, на переконання суду, позивачка на своєчасне отримання інформації може лише шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 19.03.202019 у справі №800/369/17, а також Верховний Суд у постановах від 16.01.2020 у справі № 580/1747/16-а, від 16.01.2020 у справі № 580/1832/16-а.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання позивачці інформації на запити від 17.01.2022 та 24.01.2022 є протиправною.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи по суті відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено дотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання позивачці інформації на запити від 17.01.2022 та 24.01.2022. Тому позов підлягає задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Враховуючи зазначене, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 139, 143, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання ОСОБА_1 інформації на запити від 17.01.2022 та 24.01.2022.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 992,40 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький