Справа № 344/5632/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 344/5632/17

адміністративне провадження № К/990/19098/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Бучик А.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.08.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022 у справі № 344/5632/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Івано-Франківської міської ради, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської міської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання нечинними рішень, визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними дій,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року позивачі звернулись до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської міської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 20.02.2007 №98 щодо дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок горищного простору; визнання протиправною та скасування постанови №75/04 від 23.12.2004 про накладення штрафу; визнання нечинним рішення Івано-Франківської міської ради від 11.11.2003, яким житловий будинок АДРЕСА_2 був знятий з балансу ЖЕО №9 та переданий у власність громадян; про визнання дій щодо внесення змін до технічного паспорту будинку АДРЕСА_2 щодо віднесення приміщень, облаштованих мешканцями квартири АДРЕСА_3 до горища будинку №18 протиправними.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.08.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022 рішення Івано-Франківського міського суду від 25.08.2021 скасовано в частині відмови в позові.

Позовні вимоги про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 20 лютого 2007 року №98 щодо дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок горищного простору; визнання нечинним рішення Івано-Франківської міської ради від 11 листопада 2003 року, яким житловий будинок АДРЕСА_2 був знятий з балансу ЖЕО №9 та переданий у власність громадян; про визнання протиправними дій щодо внесення змін до технічного паспорту будинку АДРЕСА_2 щодо віднесення приміщень, облаштованих мешканцями квартири АДРЕСА_3 до горища будинку АДРЕСА_2 залишено без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Івано-Франківської міської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про визнання протиправною та скасування постанови №75/04 від 23 грудня 2004 року про накладення штрафу залишено без розгляду.

В іншій частині рішення Івано-Франківського міського суду від 25.08.2021 залишено без змін.

25.07.2022 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.08.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022 у справі №344/5632/17.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Розглядаючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд бере до уваги таке.

Справа в судах першої та апеляційної інстанцій розглядалась в порядку загального позовного провадження.

Верховний Суд зазначає, що за змістом частини четвертої статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Дослідивши касаційну скаргу щодо її відповідності наведеним вище вимогам процесуального закону, Верховний Суд встановив, що у скарзі не зазначені підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку, які передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Зважаючи на зміни до КАС України, внесені Законом України від 15.01.2020 №460-IX та які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її взяття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі заявник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням (рішеннями), беручи до уваги передбачені КАС України підстави для його скасування або змінення (статті 351-354 Кодексу), з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, та одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом чи не були нам застосовані.

Отже, касаційна скарга має містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їхнього) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом під час його (їхнього) ухвалення, та навести аргументи на обґрунтування своєї позиції.

Разом з тим, касаційна скарга позивачки в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, незгоду скаржниці з висновками судів за результатами розгляду цієї справи по суті та зазначенням, що судами рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на те, що скаржниця не виклала передбачених КАС України підстав для оскарження у касаційному порядку судового рішення, зазначеного у частині першій статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись положеннями статті 248 та приписами пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.08.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2022 у справі № 344/5632/17 - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити заявниці, що повернення касаційної скарги не перешкоджає їй реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржниці надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Ю. Бучик