Справа № 755/6410/22
Суддя: Слободянюк А. В.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/6410/22
Провадження №: 2-а/755/249/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши адміністративну справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Лубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області в особі старшого сержанта РПП СПД ВП №4 Якименка Максима про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

В липні 2022 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне подану позову заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, відповідно до ст. 169 КАС України, з наступних підстав.

Статті 160, 161 КАС України визначають вимоги до позовної заяви.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В той же час, як вбачається з матеріалів позовної заяви, в даному випадку, позивачем не сплачено судовий збір за подання даного позову до суду, з посиланням на п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем.

Так, пунктом 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Аналізуючи положення зазначеної статті можна зробити висновок, що під час розгляду справ в усіх судових інстанціях від справляння судового збору звільняються, серед іншого військовослужбовці, у справах, предмет спору яких пов`язаний безпосередньо із виконанням ними військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

В той же час, вбачається, що даному випадку позивач оскаржує постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, тобто фактично ним оспорюється неправомірність ухвалення такої постанови, що порушило його особисті немайнові права, як фізичної особи. Дані правовідносини жодним чином не пов`язані із виконанням військового обов`язку позивача, при цьому, не вбачається з наданих доказів, що наведена справа стосується порушення його прав як військовослужбовця, під час виконання ним службових обов`язків та такі обставини є предметом даного спору.

А отже, в даному випадку, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання вказаного адміністративного позову до суду, на загальних підставах, в порядку та розмірі, визначених законом.

Так, слід зауважити, що статтею 40-1 КпАП України визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами ч. 7 ст. 283 КпАП України постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

В той же час, згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КпАП України, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, враховуючи наведені норми закону, а також те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481 грн., за заявлену у адміністративній позовній заяві вимогу немайнового характеру, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 496,20 грн.

Зазначений судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами Дніпровського районного суду м. Києва:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026005

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Крім того, варто зауважити, що відповідно до ч. 1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту зазначеної заяви, позивач подав даний позов за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, в обґрунтування зазначених обставин, позивач надає відповідну довідку, яка підтверджує його місце реєстрації у встановленому законом порядку за наведеною адресою.

Однак як встановлено судом при перевірці матеріалів позовної заяви, надана позивачем довідка, яка підтверджує його зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, саме у Дніпровському районі м. Києва - видана 31 травня 2019 року, тобто є неактуальною на момент подання даного позову.

А тому з врахуванням викладеного, враховуючи те, що положення КАС України передбачають альтернативність територіальної підсудності для даної категорії справ, при цьому, позивач пред`явив даний позов, за місцем своєї реєстрації, йому необхідно подати до суду докази свого місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку на території Дніпровського району м. Києва, які є актуальними на момент звернення до суду із даною позовною заявою, для можливості визначення територіальної підсудності даного спору, оскільки місцезнаходження відповідача в даному випадку не перебуває у Дніпровському районі м. Києва.

У відповідності до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення ст. 160, 161 КАС України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 25, 160, 161, 169 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лубенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області в особі старшого сержанта РПП СПД ВП №4 Якименко Максима про скасування постанови - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Слободянюк