Справа № 480/3726/22
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 серпня 2022 року Справа № 480/3726/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3726/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення невиплаченої пенсії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної неправомірними рішеннями, суму невиплаченої пенсії за період з 19.06.2020 року по 14.01.2022 року у розмірі 66 735, 41 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/4978/20 від 29 грудня 2020 року, яке набрало законної сили 22.03.2021р., її адміністративний позов було задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 24.06.2020 року, про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язано повторно розглянути заяву про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, від 19.06.2020р. з урахуванням висновків суду. Проте 08 вересня 2021 року відповідач надіслав на адресу позивачки листа, яким повідомив, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі № 480/4978/20 ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянуло заяву від 19.06.2020 року та винесло рішення про відмову у призначенні пенсії з тих самих підстав, що і Комісією з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах, від 24.06.2020 року, яке було визнано протиправним та скасовано рішенням суду від 29.12.2020 року.
Так, через неправомірні рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії право позивачки на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт було порушено, тому вона звертається до суду за відшкодуванням їй шкоди, заподіяної неправомірними рішеннями відповідача, які полягали у відмові в призначенні пенсії, за період з 19.06.2020 року до 14.01.2022 року.
Зокрема, згідно з довідкою про доходи від 12.05.2022 року станом на квітень 2022 року розмір пенсії ОСОБА_1 становить - 3 512,39 грн., а розмір заподіяної шкоди за період з 19.06.2020 року до 14.01.2022 року відповідно складає 3 512,39 х 19 = 66 735, 41 грн., яку вона просить стягнути з ГУ ПФУ в Сумській області.
Ухвалою від 06.06.2022р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від представника відповідача відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надходило, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 19 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятого повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).
Вказано, що згідно з наданими документами страховий стаж позивачки складає 36 років 4 місяці 29 днів, у тому числі на пільгових умовах за Списком № 1 - 3 роки 11 місяців 7 днів.
До пільгового стажу позивачки за Списком № 2 не зараховано період роботи в АТ «Сумське НВО» на посаді машиніста крана (кранівника), зайнятого на гарячих ділянках робіт з 02.01.2008 по 28.09.2012 року, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», який був чинний у період роботи ОСОБА_1 , не передбачена зазначена посада.
Вважаючи рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, від 24.06.2020 року незаконним, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати вказане рішення протиправним, скасувати його та зобов`язати Комісію повторно розглянути її заяву про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/4978/20 від 29 грудня 2020 року, яке набрало законної сили 22.03.2021р., її адміністративний позов було задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 24.06.2020 року, про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язано повторно розглянути заяву про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, від 19.06.2020р. з урахуванням висновків суду.

08 вересня 2021 року відповідач надіслав на адресу позивачки листа, яким повідомив, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі № 480/4978/20 ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянуло заяву від 19.06.2020 року та винесло рішення про відмову у призначенні пенсії з тих самих підстав, що і Комісією з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах, від 24.06.2020 року, яке було визнано протиправним та скасовано рішенням суду від 29.12.2020 року.

З цього рішення ГУ ПФУ у Сумській області вбачається, що позивачці повторно відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 7 років 6 місяців та зазначено, що до ї пільгового стажу по Списку № 2 не зараховано період роботи в АТ "Сумське НВО" з 02.01.2008 до 28.09.2012 року, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», який був чинний у період роботи позивачки, не передбачена посада машиніста крана (кранівника), зайнятого на гарячих ділянках робіт.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 була вимушена знову звертатися до суду для оскарження неправомірного рішення відповідача та просила визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 08.09.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувати до пільгового стажу період роботи з 02.01.2008 до 28.09.2012 року в АТ «Сумське НВО», та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням Сумською окружного адміністративного суду по справі № 480/10591/21 від 14 грудня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі. На виконання вказаного рішення 14.01.2022 року відповідачем було призначено ОСОБА_1 пенсію у розмірі 2039,45 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Так, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема: 45 років - по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , за діючою редакцією Закону вона отримає право на пенсію за віком на пільгових умовах при досягненні 46 років.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі № 480/4978/20 встановлено, що записи у трудовій книжці, архівні довідки про заробітну плату та стаж роботи, інші документи підтверджують характер роботи позивачки за Списком № 1 та за Списком №2 і дають їй право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що має бути враховано Комісією при повторному розгляді питання про призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Відтак, вказаним рішенням суду підтверджено стаж роботи позивача на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років.

Проте, на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2020 року у справі № 480/4978/20 ГУ ПФУ в Сумській області повторно розглянуло заяву від 19.06.2020 року та відмовило у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 7 років 6 місяців.

Підставою відмови у призначенні пенсії зазначено те, що до пільгового стажу позивача по Списку № 2 не зараховано період роботи в АТ "Сумське НВО" з 02.01.2008 до 28.09.2012, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», який був чинний у період роботи позивача, не передбачена посада машиніста крана (кранівника), зайнятого на гарячих ділянках робіт.

З урахуванням викладеного, суд у справі №480/10591/21 дійшов висновку, що відповідачем відмовлено у призначені пенсії з тих самих підстав, що і Комісією з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах, в рішенні від 24.06.2020, яке було визнано протиправним та скасовано рішенням суду від 29.12.2020 по справі №480/4978/20.

При цьому, при прийнятті рішення про відмову в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу відповідачем не враховано висновки Сумського окружного адміністративного суду у рішенні у справі №480/4978/20 від 29 грудня 2020 року, про те, що записи у трудовій книжці, архівні довідки про заробітну плату та стаж роботи, інші документи підтверджують характер роботи позивача за Списком № 1 та за Списком №2 і дають їй право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, внаслідок чого суд у справі №480/10591/21 задовольнив позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 08.09.2021 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 та зобов`язав відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 02.01.2008 до 28.09.2012 в АТ «Сумське НВО» та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, рішеннями суду у вказаних вище справах підтверджено право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За загальним правилом, яке встановлено у частині першій статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що майнова шкода виражається у формі збитків. У свою чергу збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними. 3) причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду.

Наявність усіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обов`язку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має.

Встановлені у статті 1166 ЦК України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, що входять до глави 82 ЦК України, тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави. Названі умови разом із фактом заподіянням шкоди є підставами й юридичної відповідальності, вони утворюють одночасно і склад правопорушення. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частина перша статті 1166 ЦК України містить пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності.

Зокрема, позивачка в обґрунтування заявлених вимог вказувала на незаконність рішень органу Пенсійного фонду України щодо безпідставної відмови у призначенні їй пенсії, внаслідок чого їй завдано майнову шкоду у вказаному розмірі 66735грн.,41грн., яку вона обраховує за період з 19.06.2020р. (день першого звернення за призначенням пенсії на пільгових умовах) до 14.01.2022р. (день призначення їй пенсії після набрання рішенням суду від 14.12.2021р. у справі №480/10591/21 законної сили).

При цьому суд вважає необхідним відмітити, що відповідно до ч.1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку (ч.1 ст.45 цього ж Закону).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів визнання в порядку адміністративного судочинства неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах з 14.01.2022р. та наявності рішення суду саме про зобов`язання призначити таку пенсію з дня її першого звернення до органу ПФУ, тобто з 19.06.2022р.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ч.2, ч.3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (ч.2 ст.372 КАС України).

Як встановлено з матеріалів справи, судове рішення від 14.12.2021р. у справі №480/10591/21 було виконано в день набрання ним законної сили, а саме 14.01.2022р., у чіткій відповідності до змісту його резолютивної частини, в якій не зазначено про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 19.06.2020р., а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Підстави розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про стягнення невиплаченої пенсії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова