Справа № 120/4348/22
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 серпня 2022 р. Справа № 120/4348/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийнятих рішень відповідачами, якими позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, як машиністу-трактористу з підстав не зарахування до спеціального стажу періодів роботи.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 10.06.2022 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області надано відзив на адміністративний позов, яким заперечує щодо заявлених позовних вимог та просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Зауважує, що комісією з призначення пенсії розглянуто документи наданні позивачем та відмовлено у підтвердженні періодів роботи з 04.06.1985 року по 10.11.1985 року, з 10.12.1987 року по 10.04.1988 року з 28.04.1991 року по 11.07.1991 року, як таких що дають право на пільгову пенсію, оскільки первинними документами не підтверджено роботу за пільговою професією.

Окремо зазначає, що відмовлено в підтверджені періодів роботи з 01.09.1995 року по 31.01.1996 року, з 01.03.1996 року по 30.04.1996 року, з 01.12.1996 року по 31.01.1996 року, з 01.12.1997 року по 31.12.1997 року, з 01.07.1999 року по 31.07.1997 року, з 01.11.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.09.2000 року по 30.09.2000 року з 01.07.2001 року по 31.07.2001 року, з 01.12.2001 року по 31.01.2002 року, з 01.04.2002 року по 30.04.2002 року, з 01.08.2002 року по 31.08.2002 року, з 01.10.2002 року по 30.11.2002 року, з 01.01.2003 року по 31.01.2005 року, як таких що дають право на пільгову пенсію, оскільки відсутні дані про заробітну плату.

Представник головного управління пенсійного фонду у Донецькій області правом на надання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач 11.01.2022 року, після того, як йому виповнилось 55 років, звернувся до управління Пенсійного фонду щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як трактористу-машиністу.

За результатом розгляду заяви позивача шляхом екстериторіальності надані документи позивача були розглянуті головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та прийнято рішення № 75 від 19.01.2022 року, яким відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Підставою для відмови слугувало те, що первинним документами не підтверджується робота за пільговою професією та відсутні дані про ліквідацію без правонаступника СТОВ "Вікторія ОД" Першої дільниці Андріївського району Одеської області у періоди з 04.06.1985 року по 10.11.1985 року, з 10.12.1987 року по 10.04.1988 року з 28.04.1991 року по 11.07.1991 року.

А періоди з 01.09.1995 року по 31.01.1996 року, з 01.03.1996 року по 30.04.1996 року, з 01.12.1996 року по 31.01.1996 року, з 01.12.1997 року по 31.12.1997 року, з 01.07.1999 року по 31.07.1997 року, з 01.11.1999 року по 31.01.2000 року, з 01.09.2000 року по 30.09.2000 року з 01.07.2001 року по 31.07.2001 року, з 01.12.2001 року по 31.01.2002 року, з 01.04.2002 року по 30.04.2002 року, з 01.08.2002 року по 31.08.2002 року, з 01.10.2002 року по 30.11.2002 року, з 01.01.2003 року по 31.01.2005 року, як такі що дають право на пільгову пенсію не зараховано, оскільки відсутні дані про заробітну плату.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач повторно звернувся до пенсійного фонду 31.03.2022 року із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

За результатом такої заяви управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення № 75 від 08.04.2022 року про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах. Підставами для відмови слугувало те, що до пільгового стажу відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не враховано періоди роботи з 20.04.2015 року по 04.12.2015 року, 04.03.2016 року по 26.10.2016 року, з 29.03.2017 року по 18.10.2017 року, оскільки заявником не було надано пільгову довідку, яка має відповідати додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії.

Окремо зазначено, що період з 29.03.2017 року по 18.10.2017 року не зараховано оскільки довідка не завірена печаткою.

Не погоджуючись з прийнятими рішенням управлінь про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII(далі - Закон №1788-XII) "Про пенсійне забезпечення" та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно з пунктом "в" частини 1 статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 01.04.2021 по 31.03.2022 не менше 28 років 6 місяців.

Аналогічні умови призначення пенсії трактористам-машиністам на пільгових умовах визначені пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.

Таким чином, головними умовами для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення відповідного віку 55 років, наявність страхового стажу 28 років 6 місяців, а також стажу при виконанні робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства упродовж 20 років.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7. Так до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Трактористи-машиністи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених наведених вище умов. Трактористам-машиністам, постійно зайнятим на причіпних і стаціонарних установках і агрегатах, пенсії призначаються на загальних підставах.

Отже, право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV мають право триктористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. При цьому, обов`язковою умовою для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до вказаної норми, є безпосередня зайнятість тракториста у виробництві сільськогосподарської продукції.

За відсутності однієї з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах призначення вказаної пенсії неможливе.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок -637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, однак у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, то факт безпосередньої участі у виробництві сільськогосподарської продукції підтверджується уточнюючою довідкою про підтвердження пільгового трудового стажу, з дотриманням пункту 20 Порядку № 637, які особа, що звертається за призначенням пенсії, повинна надати на підтвердження стажу роботи.

Відповідно до пункту 2 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.10.2006 №18-1, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Додатково в довідці наводяться такі відомості:

стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;

стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування;

стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону

Згідно із пунктами 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 7 від 20.01.1992 року "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства" до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботі трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як слідує з матеріалів справи, не всю трудову діяльність позивача на посаді тракториста відповідач зарахував до пільгового стажу, що вплинуло на можливість призначення йому пенсії на пільгових умовах.

За розрахунком ГУ ПФУ у Вінницькій області пільговий стаж позивача складає 15 років 9 місяців 2 дні, що є недостатнім відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 114 розділу XIV-І Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, з дослідженої копії трудової книжки ОСОБА_2 , № НОМЕР_1 встановлено, що така видана позивачу саме, як трактористу.

Крім того, відповідно до здійснених записів в ній прослідковується діяльність позивача на посаді тракториста, що відповідає таким записам: - з 01.09.1982 року по 03.06.1985 року навчання в середньому професійно-технічному училищі (СПТУ) № 54 м. Ананьєва Одеської області за професією тракториста-машиніста; - з 04.06.1985 року по 10.11.1985 року був членом колгоспу і працював трактористом-машиністом в колгоспі "Перемога", правонаступником якого з 1992 року є КСП "Перемога", а вже правонаступником останнього з 1999 року стало сільське товариство з обмеженою відповідальністю "Вікторія ОД", яке з 28.08.2006 року визнано банкрутом; - з 11.11.1985 року по 01.11.1987 року проходження строкової військової служби; - з 10.12.1987 року по 10.04.1988 року продовжив працювати трактористом в колгоспі "Перемога"; - з 29.04.1988 року по 27.04.1991 року працював трактористом в колгоспі ім. Петровського, правонаступником якого з 1993 року є КСП "Вікторія"; - з 28.04.1991 року по 11.07.1991 року продовжив працювати трактористом в колгоспі "Перемога"; з 20.07.1991 року по 31.01.2003 року продовжив працювати в колгоспі ім. Петровського; - з 22.03.2003 року по 17.10.2005 року працював трактористом в СТОВ "Політанки" с. Політанки Шаргородського району Вінницької області; - з 18.05.2006 року по 07.11.2006 року працював трактористом у СТОВ "Політанки" с. Політанки Шаргородського району Вінницької області; - з 20.04.2015 року по 04.12.2015 року та з 04.03.2016 року по 26.10.2016 року позивач працював трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва у СГ ТОВ "Агрокряж" с. Яришів Могилів-Подільського району Вінницької області; - з 29.03.2017 року по 18.10.2017 року працював трактористом-машиністом СГ у Чернівецькій філії ПрАТ "Зернопродукт МХП" м. Ладижин Вінницької області; з 05.03.2021 року по 17.12.20210 року працював трактористом-машиністом у СГВ у ТОВ "СХК "Вінницька промислова група" м. Немирів Вінницька область.

Отже, із зазначених записів трудової книжки слідує, що у позивача наявний пільговий стаж 26 років 7 місяці 19 днів.

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено архівні довідки від 08.02.2021 року № 01-13-48 виданої КУ "Трудовий архів Шаргородської міської ради" з якої слідує, що ОСОБА_1 з 1988 року по 2003 рік займав посаду тракториста із зазначенням кількості відпрацьованих людиноднів за рік та із вказаною нарахованою заробітною платою.

Відповідно до архівної довідки від 11.02.2021 року № 01-13-49 у якій зазначено, що позивач з 1988 року по 1995 рік працював трактористом із зазначенням нарахованої заробітної плати.

Із зазначеного слідує, що підприємства на яких працював позивач відносяться до сільськогосподарських.

Відповідно до абзацу 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Наведені вище положення свідчать про те, що єдиною підставою для врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

Позивачем зазначені вимоги дотримано.

Відтак враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та фактичні обставини, суд вважає, що відповідачем всупереч вимогам Закону не було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 на посаді тракториста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції періоди роботи з 04.06.1985 року по 10.11.1985 року; з 10.12.1987 року по 10.04.1988 року; з 28.04.1991 року по 11.07.1991 року, з 01.09.1995 року по 31.01.1996 року; з 01.03.1996 року по 30.04.1996 року; з 01.12.1996 року по 31.12.1996 року; з 01.12.1997 року по 31.12.1997 року; з 01.07.1999 року по 31.07.1997 року, з 01.11.1999 року по 31.01.2000 року; з 01.09.2000 року по 30.09.2000 року; з 01.07.2001 року по 31.07.2001 року; з 01.12.2001 року по 31.01.2002 року; з 01.04.2002 року по 30.04.2002 року; з 01.08.2002 року по 31.08.2002 року; з 01.10.2002 року по 30.11.2002 року; з 01.01.2003 року по 31.01.2005 року, як таких що дають право на пільгову пенсію.

Оскільки, з наявних документів визначено, що облік роботи на даному підприємстві вівся в робочих днях, і відповідно здійснювалась оплата праці з розрахунку відпрацьованих робочих днів, що і відображено у відповідних довідках.

Отже, у зазначенні періоди роботи позивач працював на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції. Періоди роботи трактористом-машиністом зазначені у наданих архівних довідках узгоджуються із записами у трудовій книжці позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.09.1982 року по 03.06.1985 року; 04.06.1985 року по 10.11.1985 року; 11.11.1985 року по 01.11.1987 року; 10.12.1987 року по 10.04.1988 року; 28.04.1991 року по 11.07.1991 року; 22.03.2003 року по 17.10.2005 року; 18.05.2006 року по 07.11.2006 року.

Отже, у зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про протиправність дій Пенсійного органу щодо не зарахування до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пільгової пенсії, певних періодів роботи на посаді тракториста-машиніста, суд знаходить наявними підстави і для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 75 від 19.01.2022 року та рішення про зміну рішення № 75 від 19.01.2022 року про відмову у призначенні пенсії.

Стосовно періодів роботи з 20.04.2015 року по 04.12.2015 року; з 04.03.2016 року по 26.10.2016 року; з 29.03.2017 року по 18.10.2017 року, які теж не було зараховано до пільгового стажу, оскільки надана позивачем довідка не відповідає додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, частиною 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року також передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, суд зазначає, що при виникненні у Пенсійного орану сумнівів щодо права позивача на отримання пільгової пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Тобто, перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача, є неприйнятним.

Однак, пенсійним органом відмовлено позивачеві у призначенні пенсії, зокрема, у зв`язку з тим, що надані ним довідки не відповідають додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу.

Суд наголошує, що неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей, не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постановах по справам №439/1148/17 від 22.05.2018 року, №235/2873/17 від 03.10.2018 року, №681/813/17 від 27.02.2018 року, №683/977/17 від 22.05.2018 року та №709/1360/17 від 10.07.2018 року.

Крім того, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у довідці про підтвердження наявного пільгового трудового стажу. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві, за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, за своєчасність та якість проведення атестації робочих місць, яка покладається на керівника підприємства, організації, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи на посаді тракториста з 20.04.2015 року по 04.12.2015 року; з 04.03.2016 року по 26.10.2016 року; з 29.03.2017 року по 18.10.2017 року.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги в частині скасування рішення прийнятого головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 75 від 08.04.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду роботи трактористом-машиністом.

Тому з метою відновлення прав та інтересів позивача, суд вважає, що задоволенню також підлягає вимога щодо зобов`язання управління Пенсійного фонду у Вінницькій області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах з 12.12.2021 року.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У свою чергу, відповідачами не доведено правомірності дій та рішень щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах позивачу.

Таким чином суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат у цій справі здійснюється відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_2 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ), головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (вул. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, ) про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 75 від 19.01.2022 року "Про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах" та рішення головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області № 75 від 08.02.2022 року "в зміну рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 19.01.2022 року" про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 75 від 08.04.2022 року "Про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах" відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 01.09.1982 року по 03.06.1985 року; 04.06.1985 року по 10.11.1985 року; 11.11.1985 року по 01.11.1987 року; 10.12.1987 року по 10.04.1988 року; 28.04.1991 року по 11.07.1991 року; 22.03.2003 року по 17.10.2005 року; 18.05.2006 року по 07.11.2006 року та з 20.04.2015 року по 04.12.2015 року; з 04.03.2016 року по 26.10.2016 року; з 29.03.2017 року по 18.10.2017 року.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (пункт 3 частина 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") з 12.12.2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесенні витрати зі сплати судового збору у розмірі 1984,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович