Справа № 201/3198/22
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/3198/22
Провадження № 2-а/201/47/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 1 - 12).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманової В.В. від 01.06.2022р. заявлено самовідвід від розгляду справи.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщева С.С. від 02.06.2022р. заявлено самовідвід від розгляду справи.

Справа передана в провадження судді Наумової О.С.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 03.06.2022р. відкрито провадження у справі і ухвалено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до положень п. 20 ч.1 ст. 4, ч.2 ст. 12, 257, 268, 286 КАС України (а.с. 59).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 01.11.2021р. провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову серії ВМ №00000751 від 01.11.2021р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Постанова мотивована тим, що 31.10.2021р. о 15 год. 00 хв. за адресою Н-08, км. 468+739, Запорізька область зафіксовано транспортний засіб автокран XCMG QY65K, р.н. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 45,5% (11,716 тон).

Вважає, що постанова винесена з порушеннями вимог ст. 283 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, Порядку фіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, оскільки в ній не вказано дату і час фіксації вимірювання ваги, максимальну дозволену фактичну масу, марку, модель, номерний знак причепу, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові, допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці дороги, відомості про засоби вимірювальної техніки. У постанові та в наявних фотографіях дати фіксації адміністративного правопорушення відрізняються. Ні в оскаржуваній постанові, ні в сервісі перевірки не зазначено повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, - наявність та зазначення яких надало б можливість дійсно встановити наявність чи відсутність перевищення навантаження на вісь та його дійсний розмір. Зазначене у постанові перевантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 45,5%, що становить 11,716 тон, без зазначення конкретної осі автомобіля не дозволяє встановити наявність чи відсутність перевищення навантаження. Окрім того, зі змісту оскаржуваної протиправної постанови неможливо перевірити обставини правопорушення та незрозуміло, яким чином здійснені обрахунки ваги транспортного засобу.

Вважав, що прилад автоматичного зважування WAGA-WIM35 працював некоректно, оскільки зафіксована загальна вага транспортного засобу склала 41,36 тон, а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного вага становить 32 тони.

Про наявність оскаржуваної постанови позивач дізнався 25.05.2022р. вже на стадії виконання з додатку «Дія» після надходження постанови державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Тичинського Д.Є. про відкриття виконавчого провадження № 69090505 від 25.05.2022р. Отримавши 25.05.2022р. від державного виконавця оскаржувану постанову позивач не зміг ознайомитись з матеріалами адміністративної справи через Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі за всб-адресою https:/Avim.dsbt.gov.ua/ ані після введення унікального ідентифікатора доступу: Io7hRvVmC61BO, зазначеного у постанові (для перегляду постанови з`являвся напис: «Вказано неправильний ідентифікатор доступу»), ані після введення державного номеру транспортного засобу і серії та номера постанови, інформації про власника, посвідчення водія, свідоцтва про державну реєстрацію ТЗ.

Зазначає, що звертався 25.05.2022р. із усною скаргою на багатоканальну лінію інформаційної підтримки перевізників Державної служби України з безпеки на транспорті і отримав того ж дня на месенджер Telegram фотокопію конверта рекомендованого поштового відправлення, яким направлено постанову. Вважає, що відповідач не направляв йому постанову, оскільки данні про відправлення із трек-номером № 671 відсутні в системі, рекомендоване поштове відправлення із трек-номером № 671 має лише інформацію про дату подання 02.11.2021р., місце подання рекомендованого поштового відправлення - поштове відділення 02300 ЦОКК № 2 м. Київ Київської міської дирекції АТ «Укрпошта». Однак, за результатами ознайомлення 25.05.2022р. позивачем у відділенні поштового зв`язку 49005 №5 м. Дніпра Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» книги ф. 8 (реєстрі ф. 11) відсутня була будь-яка інформація, у тому числі за ф. 22а, щодо рекомендованого поштового відправленні із цим трек-номером.

26.05.2022р., не погоджуючись з постановою, він звернувся на електрону адресу відповідача: із скаргою, однак 30.05.2022р. представником відповідача повідомлено позивача телефоном про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ №00000751 від 01.11.2021р., компенсувати витрати по сплаті судового збору.

На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані 13.06.2022р. (а.с. 6).

22.07.2022р. представником Державної служби України з безпеки на транспорті адвокатом Гонтар П.А. (діє на підставі ордеру від 11.07.2022р. а.с. 87) до суду наданий відзив на позовну заяву (а.с. 20 - 25), в якому представник зазначив, що дійсно 31.10.2021р. о 15 год 00 хв. за адресою Н-08 км 468+739, Запорізька обл., технічним засобом автоматичної фіксації WAGA-WIM35, зав. №3 зафіксований транспортний засіб XCMG QY65K, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням вагових параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 45,5% (11,716 тон).

Постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ №00000751 від 01.11.2021р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 51 000,00 грн.

Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено наступне порушення: Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії ВМ №00000751 від 01.11.2021р. навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу з момент вчинення порушення склало 27716 кг, тобто більше за максимально дозволене навантаження на здвоєнні осі порівняно з 16 тонами на 11,716 тон, що і відображено в постанові.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги (71.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. № 1174).

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі, що передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення навантаження на осі транспортного засобу здійснюється за відповідною формулою. У даному випадку фактично зафіксоване навантаження на здвоєні осі транспортного засобу склало 27716 кг замість 16 000 кг дозволених. Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на здвоєнні осі виглядає так: (27716 - 16 000 - 16% * 27716)/16 000) * 100 = 45,5%.

Розмір відсотка 45,5% отриманий в результаті даних розрахунків відповідає зазначеному в постанові.

Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, що підтверджено сертифікатом перевірки типу, сертифікатом відповідності і експертним висновком.

Постанова складена у повній відповідності до вимог Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МІУ від 27.09.2021р. №512, її форма в повній мірі відповідає формі, затвердженій додатком 1 Інструкції, а зміст відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2, 15, 16 Порядку №1174 відомості про категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, марку і модель причіпу, відомості про осі, сумарне навантаження на них, міжосьову відстань і т.п. входять до складу інформаційних файлів, які використовує посадова особа Укртрансбезпеки, уповноважена розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Пунктом 17 Порядку № 1174 вимагається лише зазначення розміру перевищення та нормативних обмежень, а не результатів зважування (повної маси транспортного засобу).

Вважав необґрунтованими доводи позивача про те, що навантаження на здвоєні транспортного засобу не перевищувало нормативні параметри, визначені пунктом 22.5 ПДР, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та протоколом перевірки стану транспортного засобу, оскільки у вказаних документах відсутні дані про навантаження на осі транспортного засобу.

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач 01.08.2022р. надав відповідь на відзив (а.с. 89 99), у якій наполягав на задоволенні позову, долучивши лист Державної служби України з безпеки на транспорті від 06.06.2022р. № 2341/3.6/15-22, яким позивачеві відмовлено у скасування оскаржуваної постанови (а.с. 103 110).

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Категорія адміністративного позову підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п.20 ч.1 ст.4, ч.2 ст. 12, ст. ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувана постанова не містить дати набрання законної сили (а.с. 69), а про її наявність позивач дізнався лише 25.05.2022р., і звернувся до суду 31.05.2022р., тобто без пропуску строку на її оскарження.

Як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, 01.11.2021р. провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову серії ВМ №00000751 від 01.11.2021р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 69).

Згідно постанови про адміністративне правопорушення, 31.10.2021р. о 15 год. 00 хв. за адресою Н-08 км 468+739, Запорізька обл., технічним засобом автоматичної фіксації WAGA-WIM35, зав. №3 зафіксований транспортний засіб XCMG QY65K, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням вагових параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 45,5% (11,716 тон).

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001р. рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами;, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних, великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до абзацу 4 пункту 4. Правил допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306.

Згідно із п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів - 25м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Як видно зі змістом статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із частиною 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із пунктом 3 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021р. (у редакції а момент вчинення адміністративного правопорушення тобто у редакції наказу саме від 27.09.2021р.), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 Розділу II Інструкції постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі згідно Додатку №1 Інструкції.

Згідно вказаного Додатку №1 у постанові зазначаються: - дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; - марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; - суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; - назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер.

Відповідно, форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку №1, як визначає вказана Інструкція.

Згідно пунктів 1, 2 Розділу II Інструкції, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до пункту 3 Розділу II Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 8 Розділу II Інструкції, винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 Розділу IV Інструкції, винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Однак, всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваних постановах не міститься наступна інформація:

місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, категорія транспортною засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі); суть адміністративного правопорушення, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Суд звертає увагу, що приладом автоматичного зважування WAGA-WIM35 зафіксована загальна вага транспортного засобу XCMG QY65K, р.н. НОМЕР_1 - 41,36 тон (а.с. 76), тоді як відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного НОМЕР_3 , за даними заводу виробника вага транспортного засобу типу вантажний спеціальний автокран більше 20Т-С, складає: повна маса 32,5 тон, маса без навантаження 32 тони (а.с. 31).

Зважаючи на відсутність в оскаржуваній постанові вищезгаданої інформації визначеної Інструкцією неможливо з`ясувати в чому полягає суть адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає, що в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення позивачем правопорушень, також відсутній відеозапис руху транспортного засобу, працівниками відповідача не в повній мірі встановлено необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав відповідач не відповідають обставинам справи, також відповідачем не доведено чи врахована похибка при винесенні постанов, у постановах не описано розрахунку перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортних засобів позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова містить масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах.

Крім цього, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем залишено поза увагою вимоги пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Із наявних матеріалів справи не вбачається можливим з`ясувати на основі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою і такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Тобто за ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, несе відповідальна особа (особа за якою зареєстровано транспортний засіб) або належний користувач транспортного засобу, який внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються до автомобільних перевізників.

Згідно ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Разом із тим матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджено, що ОСОБА_1 є відповідальною особою, за якою зареєстровано транспортний засіб, є належним користувачем транспортного засобу, який внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів або є керівником юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Таким чином, відповідачем не доведено, що у день вчинення правопорушення, автомобіль використовувався саме позивачем або ж позивач був керівником юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Таким чином, оскаржувану постанову слід визнати протиправною та скасувати, а провадження відповідно до ст. 247 КУпАП по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 1020,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 32).

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 14-2, 122, 219, 251, 265-4, 279-1, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 72-79, 139, 243, 255, 257, 268, 286 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ВМ №00000751 від 01.11.2021р. по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, винесену провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюк Любомиром Миколайовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 102 000 грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті () судові витрати в розмірі 1020,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду (ч. 4 ст.286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч.5 ст.250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.С. Наумова