Справа № 200/16307/21
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2022 року Справа№200/16307/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області(84122, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві (ідентифікаційний код: 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка виразилась у відмові в перерахунку розміру пенсії за віком згідно п.1 ст.40 Закону України №1058, на підставі довідки №121 від 26.02.2021 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1988 по 01.10.1991, довідок від 25.02.2021 №01/Р-6 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1991 по 01.10.2002;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії за віком згідно п.1 ст.40 Закону України №1058, на підставі довідки №121 від 26.02.2021, про розмір заробітної плати за період з 01.04.1988 по 01.10.1991, довідок від 25.02.2021 №01/Р-6 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1991 по 01.10.2002.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що він є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах. Зазначає, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про перерахунок розміру пенсії за віком з урахуванням періоду заробітної плати до 01.07.2000 відповідно до статті 40 та стажу згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, спірним рішенням було відмовлено у проведенні такого перерахунку, у зв`язку з ненаданням первинних документів для підтвердження довідок про заробітну плату. Вважає, що через те, що відповідач позбавлений можливості провести перевірку відповідності записів довідки первинним документам, не можна, покладати надмірного тягаря та обов`язків на позивача, оскільки довідки про заробітну плату, надані підприємствами, які знаходяться на тимчасово непідконтрольній владі України території.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог просив відмовити. Зазначив, що провести перевірку достовірності сум заробітної плати первинним документам, вказаними у довідці №01/Р-6 від 25.02.2021, та довідці №121 від 26.02.2021, немає можливості, у зв`язку з тим, що підприємства фактично знаходяться на непідконтрольній українській владі території, тому заробітну плату по зазначеним довідкам неможливо врахувати для призначення пенсії.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача вважало необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказано, що позивач звернувся до органів ПФУ з заявою та додатково наданими документами від 25.10.2021 № 3243 щодо допризначення у зв`язку з наданням додаткових документів, а саме: перерахунку пенсії з урахуванням періоду заробітної плати з 01.07.2000 відповідно до статті 40 та стажу згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви надав довідку про заробітну плату від 26.02.2021 № 121, яка видана ЗАО «Внешторгсервис» филиал № 3 «Макеевский Металургический завод» (50022817), за період з серпня 1988 року по вересень 1991 року. Копії первинних документів, на підставі яких було видано зазначену довідку про заробітну плату, надано не було. Також до заяви було надано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 25.02.2021 З 01/Р-6 за період роботи з вересня 1991 року по 31 серпня 1996 року. Дана форма довідки не відповідає вимогам Додатку 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону (пункт 2.1 розділу II) та видана підприємством, що знаходиться на непідконтрольній території України. Зазначено, що будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані органами фонду з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню. Враховуючи вказане, ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі заяві від 25.10.2021 № 3243 у зв`язку з ненаданням копії первинних документів для підтвердження довідки про заробітну плату.

26.11.2021 суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі; вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

22.12.2021 суд постановив ухвалу про залучення до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві (ідентифікаційний код: 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16).

24.01.2022 суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження; замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; призначив підготовче засідання на 22.02.2022; витребувано у відповідача додаткові докази по справі.

22.02.2022 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.03.2022.

15.03.2022 судове засідання у справі не відбулось, у зв`язку з введення воєнного стану, постійними обстрілами території України та введення активних бойових дій на території Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

28.06.2022 суд постановив ухвалу про відкладення розгляду справи №200/16307/21, продовження строку розгляду справи №200/16307/21, запропоновано учасникам справи подати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на адміністративний позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 . ОСОБА_1 є одержувачем пенсії, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

25.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів (довідок про заробітну плату).

До зазначеної заяви було додано довідки №121 від 26.02.2021 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1988 по 01.10.1991, довідок від 25.02.2021 №01/Р-6 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1991 по 01.10.2002.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві від 28.10.2021 №85 було відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з ненаданням копій первинних документів для підтвердження довідки про заробітну плату.

В зазначеному рішенні вказано, що до заяви ОСОБА_1 надав довідку про заробітну плату від 26.02.2021 № 121, яка видана ЗАО «Внешторгсервис» филиал № 3 «Макеевский Металлургический завод» (50022817), за період з серпня 1988 року по вересень 1991 року. Копій первинних документів, на підставі яких було видано зазначена довідка про заробітну плату, надано не було. Також до заяви було надано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 25.02.2021 № 01/Р-6 за період роботи з вересня 1991 року по серпень 1996 року. Форма довідки не відповідає вимогам Додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону (пункт 2.1 розділу II) та видана підприємством, що знаходиться на не підконтрольній території.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058ІV (далі Закон №1058), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Вимогами частини першої статті 40 Закону України № 1058 встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За правилами частини першої статті 44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Нормами підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У відповідності до пункту 2.10 вказаного Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Як встановлено судом, відповідачем 2 в рішенні зазначено, що надані позивачем довідки не підтверджені первинними документами та були видані підприємствами що знаходяться на тимчасово непідконтрольній території України, де органи державної влади тимчасово не виконують свої повноваження, тому зарахувати дані довідки до розрахунку заробітної плати не має підстав.

Щодо спірних довідок №121 від 26.02.2021 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1988 по 01.10.1991, довідок від 25.02.2021 №01/Р-6 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1991 по 01.10.2002, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст..2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII (далі Закон №2268, в редакції, що діяла під час виникнення правовідносин), правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Відповідно до ст..4 Закону № 2268 цілями державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях є між іншим: 2) захист прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до ст..5 Закону № 2268, для забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях органи державної влади та їх посадові особи, діючи на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: 1) вживають заходів для захисту прав і свобод цивільного населення.

Відповідно до ст..6 Закону № 2268, основними напрямами захисту прав і свобод цивільного населення на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях є між іншим: 1) захист основоположних політичних і громадянських прав і свобод людини.

На думку суду, відсутність у відповідачів можливості провести звірку даних викладених у довідках внаслідок знаходження архіву на тимчасово окупованій території, не позбавляє позивача права на проведення перерахунку та отримання пенсії.

Крім того, Порядком 22-1 на особу, що звертається за перерахунком пенсії покладається обов`язок надати довідку про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам, яка була виконана позивачем.

Право особи на перерахунок пенсії, яке гарантоване чинним законодавством, також підпадає під дії та захист гарантованим прав, визначених ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.).

Суд зазначає, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади. На теперішній час на законодавчому рівні відсутня така обов`язкова умова як перереєстрація підприємств на територію підконтрольну українській владі.

Суд вважає, що дії відповідача в частині неврахування довідок про заробітну плату при призначенні пенсії позивачеві, протиправними та такими, що суперечить вищевказаним положенням чинного законодавства, зважаючи на таке.

В 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді Європейського суду з прав людини, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач мав враховувати інформацію у наданих позивачем довідках.

Також, суд ураховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 20 березня 2018 року в справі № 527/1655/17, що неможливість проведення відповідачем перевірки первинних документів та відсутність доступу до таких документів не пов`язана з волею позивача. Коли підприємство надало необхідну довідку про заробітну плату позивача, вказало джерело цих даних - особові рахунки, позивач не може нести негативні наслідки через бездіяльність відповідних органів щодо збереження особових рахунків, платіжних відомостей, а уразі втрати - їх відновлення.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в довідках про заробітну плату містять неправдиві або недостовірні дані. В судовому порядку вказані довідки недійсними також не визнавались, підприємством та архівною установою не відкликані.

Зважаючи на встановлені обставини, суд погоджується дійшов висновку, що органами ПФУ протиправно не ураховано при призначенні пенсії інформацію, що міститься в довідках про заробітну плату.

При цьому стосовно позовних вимог в частині визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка виразилась у відмові в перерахунку розміру пенсії за віком згідно п.1 ст.40 Закону України №1058, на підставі довідки №121 від 26.02.2021 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1988 по 01.10.1991, довідок від 25.02.2021 №01/Р-6 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1991 по 01.10.2002, з урахуванням положень статті 9 КАС України, суд, зважаючи, що саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві від 28.10.2021 №85 було відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки під час розгляду справи було з`ясовано, що відповідачем-2 фактично не було належним чином проведено розгляд наданих позивачем до заяви довідок, тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві від 28.10.2021 №85 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 25.10.2021, з урахуванням висновків суду викладених в цьому рішенні, врахувавши довідку №121 від 26.02.2021 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1988 по 01.10.1991, довідку від 25.02.2021 №01/Р-6 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1991 по 01.10.2002.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі зазначеного вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо строків розгляду адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» президент України ОСОБА_2 постановив ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Вищезазначений Указ Президента України затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 року № 2119-IX.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Враховуючи викладене, станом на день розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю - рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Донецький окружний адміністративний суд розташований в м.Слов`янськ Донецької області. У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м.Слов`янськ, які здійснюються державою-агресором та створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.

З огляду на викладене, судове рішення ухвалено за умови наявної можливості доступу судді до матеріалів адміністративної справи.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві (ідентифікаційний код: 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно Кудрявська, 16) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві від 28.10.2021 №85.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 25.10.2021, з урахуванням висновків суду викладених в цьому рішенні, врахувавши довідку №121 від 26.02.2021 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1988 по 01.10.1991, довідку від 25.02.2021 №01/Р-6 про розмір заробітної плати за період з 01.04.1991 по 01.10.2002.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Повне судове рішення складено 02.08.2022.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загацька