Справа № 557/514/22
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2022-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2022 року м. Рівне №557/514/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пилипюк Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: ОСОБА_1 , відповідача 1: представник не прибув, відповідача 2: представник Холява А.В., відповідача 3: представники Матвієнко Л.О., Садовнік В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
про визнання рішення незаконним, -

В С Т А Н О В И В:

17.05.2022 ОСОБА_1 звернувся в Гощанський районний суд Рівненської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, Міністерства оборони України про визнання недійсним рішення щодо призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Ухвалою від 19.05.2022 дану справу, якій присвоєно номер 557/514/22, передано на розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Згідно супровідного листа Гощанського районного суду Рівненської області від 09.06.2022 справа надіслана до Рівненського окружного адміністративного суду, та отримана адресатом 10.06.2022.

Відповідно до протоколу Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 автоматизованою системою документообігу для розгляду справи №557/514/22 визначено суддю Друзенко Н.В.

Ухвалою від 13.06.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 30.06.2022; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 подати до суду усі документи, які стосуються призову позивача до військової служби під час мобілізації на особливий період.

В підготовчому засіданні 30.06.2022, в порядку статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, неналежного відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 замінено на належного - ІНФОРМАЦІЯ_2, а також залучено ще одного відповідача - Військову частину НОМЕР_3 Національної гвардії України. З огляду на це, підготовче засідання відкладено на 19.07.2022.

Підготовче засідання 19.07.2022 відкладено на 28.07.2022 у зв`язку з тим, що суд визнав причини неприбуття позивача поважними.

Під час підготовчого засідання 28.07.2022 суд вирішив усі питання, зазначені у частині другій статті 180 Кодексу адміністративного судочинства України, і за письмовою згодою всіх учасників справи відповідно до вимог частини сьомої статті 181 цього Кодексу, закінчивши підготовче засідання, розпочав розгляд справи по суті у той самий день.

В судовому засіданні 28.07.2022 проголошено вступну і резолютивну частину рішення.

Згідно з позовною заявою та поясненнями позивача в судовому засіданні, його вимоги ґрунтуються на таких обставинах. 24.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ТЦКСП), викликав ОСОБА_1 та забезпечив проходження ним військово-лікарської комісії, за результатами якої позивач був визнаний придатним до військової служби. Після цього, йому була вручена повістка про явку 25.02.2022 на збірний пункт для укомплектування військових частин Збройних Сил України. Позивач ствердив, що в усному порядку повідомляв про те, що він працює на посаді вчителя історії в Посягвівському ліцеї Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області з тижневим навантаження 21 год. Не дивлячись на те, що стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» забороняє призивати на військову службу під час мобілізації, на особливий період, таку категорію осіб, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 не надавалась відстрочка, а також не приймалось будь-яке рішення про те, що він не підлягає призову. В подальшому, йому в телефонному режимі повідомили про те, що дату прибуття на збірний пункт районного ТЦКСП йому повідомлять пізніше. Представники районного ТЦКСП більше не телефонували, натомість зателефонували представники Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України та запропонували прибути 02.03.2022 у дану військову частину для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період у них. 02.03.2022 ОСОБА_1 прибув у Військову частину НОМЕР_3 і був включений у списки даної частини та у ній проходить військову службу на даний час. При цьому, позивач ствердив, що не має жодних претензій ні до Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України, ні до наказу командира даної військової частини, яким його призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період, натомість вважає протиправною саме бойову повістку ІНФОРМАЦІЯ_4 про явку 25.02.2022 на збірний пункт для укомплектування військових частин Збройних Сил України. За наведених обставин, просив рішення, оформлене такою повісткою скасувати, як протиправне.

Міністерство оборони України відзиву на позов не направляло, участі представника в судовому засіданні не забезпечило.

Військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України у відзиві на позов позицію щодо позовних вимог ОСОБА_1 не висловила, з огляду на те, що такі заявлені не до даного, а до іншого відповідача. Представник в судовому засіданні надав пояснення, якими підтвердив, що в кінці лютого 2022 року за допомогою засобів мобільного зв`язку ОСОБА_1 запропонували прибути 02.03.2022 для вирішення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у Військову частину НОМЕР_3 Національної гвардії України, оскільки він попередньо проходив військову службу у військових частинах Національної гвардії України. 02.03.2022 ОСОБА_1 прибув у Військову частину НОМЕР_3, де під час призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не заявив та не надав жодних відомостей та документів, які б вказували про поважні причини, що перешкоджали його призову. Цього ж дня видано наказ №50, яким ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця 2 відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної), включено у списки військової частини та поставлено на усі види забезпечення. Наразі солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у даній військовій частині і жодних претензій до цього немає.

Згідно з відзивом на позов та усними поясненнями представників ІНФОРМАЦІЯ_4 вказаний відповідач позов не визнає. Суть заперечень зводиться до того, що ОСОБА_1 був викликаний до третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 лише з метою уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. 24.02.2022 ОСОБА_1 прибув та пройшов ВЛК. При цьому, він не надавав ніякої заяви і ніяких підтвердних документів про те, що працює вчителем з відповідним навантаженням, яке звільняє від призову. Разом з тим, ні 24 лютого 2022 року, ні згодом ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 не призивався на військову службу під час мобілізації на особливий період. У відділі відсутні будь-які дані з приводу вручення йому бойової повістки. Стороною даного відповідача стверджено, що позивач станом на день надходження на їхню адресу позовної заяви, рахувався не призваним, і лише зі змісту такої позовної заяви їм стало відомо про те, що позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 Національної гвардії України. За наведеного, сторона даного відповідача доводила, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 не призивався на військову службу та не направлявся до Військової частини НОМЕР_3, з огляду на що просила відмовити в позові через відсутність предмету спору.

Дослідженням по справі доказів суд встановив таке.

ОСОБА_1 в період з 18.05.2015 по 05.05.2016 проходив строкову військову службу у Військовій частині 3027 Національної гвардії України, що підтверджено відповідними записами у військовому квитку НОМЕР_1 (а.с.8-9, 31-34).

Як свідчать записи в обліковій карті до військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 під час проходження строкової військової служби перебував на посадах стрільця, водія-електрика та старшого обчислювача. За висновками командування в/ч та райвійськома у воєнний час ОСОБА_1 належить використовувати як старшого обчислювача мінометів від 82 мм до 120 мм. (а.с.35-36).

Згідно з витягом з наказу начальника Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку №83-АГ від 22.07.2021 старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти Військової служби правопорядку, ВОС -932915А, зараховано до військового оперативного резерву першої черги Рівненського зонального відділу Військової служби правопорядку, як такого, що пройшов одноденні перевірочні збори (а.с.37).

Як свідчить витяг з наказу (по стройовій частині) командира Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України №50 від 02.03.2022 старшого солдата запасу ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини стрільцем 2-го відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) (ВОС - 100915П) та установлено посадовий оклад за 5 тарифним розрядом.

Підставою такого наказу зазначено: Указ Президента України від 24.02.2022 №69/2022, розпорядження НЗТУ (начальника Західного територіального управління Національної гвардії України) від 24.02.2022 №50/2/1-169т-Е та розрахунок вислуги років старшого солдата ОСОБА_1 (а.с.39).

Відповідно до цього, у військовому квитку ОСОБА_1 зроблено запис, за підписом командира в/ч НОМЕР_3 про те, що 02.03.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022, він призваний до Національної гвардії України (а.с.32, а.с.54 на звороті).

Не є спірною та обставина, що 24.02.2022 ОСОБА_1 був викликаний до третього відділу ІНФОРМАЦІЯ_4, де пройшов військово-лікарську комісію і отримав висновок про придатність до військової служби.

Разом з тим, судом не здобуто жодних доказів тому, що ОСОБА_1 призивався на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3. Навпаки, даний відповідач категорично заперечує вручення позивачу бойової повістки. Більше того, за обліково-статистичними даними ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 рахувався не призваним (а.с.35).

Дані про його мобілізацію в Національну гвардію України були внесені до обліково-статистичних даних ІНФОРМАЦІЯ_3 лише в червні 2022 року, після отримання відповідних документів від Військової частини НОМЕР_3 на запит, пов`язаний із отриманням копії позовної заяви ОСОБА_1 (а.с.38).

Стороною позивача до матеріалів справи також долучено довідку Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України №55 від 09.03.2022 про те, що старший солдат ОСОБА_1 з 02.03.2022 перебуває на військовій службі згідно з Указом Президента України №69/2022, від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» (а.с.7) та довідку Посягвівського ліцею Бугринської сільської ради Рівненського району Рівненської області №33 від 03.05.2022 про те, що він працює на посаді вчителя історії з тижневим навантаження 21 год. (а.с.10).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, який затверджений Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №259/2022 від 18.04.2022, який затверджений Законом України №2212-IX від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17.05.2022, який затверджений Законом України №2263-IX від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 (тут і далі - в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону №3543-XII, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військово-зобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військово-зобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (абзац перший частини п`ятої статті 22).

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 не призивався на військову службу під час мобілізації на особливий період ні ІНФОРМАЦІЯ_3, ні третім відділом ІНФОРМАЦІЯ_4.

Натомість, ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період 02.03.2022 командиром Військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України.

При цьому позивач не повідомляв командира даної військової частини про те, що на нього поширюються дія положень абзацу третього частини другої статті 23 Закону №3543-XII, за якими, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають педагогічні працівники закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють у закладах загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки. І дану обставину повністю підтверджено у судовому засіданні позивачем.

Також позивач не заперечував і не заперечує проти призову за мобілізацією до Військової частини НОМЕР_3.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що призов ОСОБА_1 за мобілізацією проведений у повній відповідності до вимог Закону №3543-XII.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Відповідно, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

ОСОБА_1 просив визнати недійсним рішення щодо призову на військову службу під час мобілізації на особливий період саме ІНФОРМАЦІЯ_4 і при цьому зауважував, що абсолютно не оспорює аналогічне рішення командира Військової частини НОМЕР_3.

Разом з тим судом достеменно встановлено, що рішення про мобілізацію позивача (в будь-якій його формі) ІНФОРМАЦІЯ_3 не приймалося. З метою призову він до ІНФОРМАЦІЯ_4 не викликався, і обов`язку прибути на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_4 на нього не покладалося.

Також ІНФОРМАЦІЯ_5 не направляв позивача до Військової частини НОМЕР_3 з метою мобілізації, натомість позивач до Військової частини НОМЕР_3 прибув самостійно, скориставшись саме їхньою пропозицією про військову службу на особливий період за мобілізацією.

За наведеного, у даній справі відсутній як такий сам предмет спору, позаяк оспорюється акт індивідуальної дії, якого фактично не існує.

Більше того, скасування в судовому порядку правового акту індивідуальної дії про призов на військову службу під час мобілізації на особливий період, не спричиняє жодних правових наслідків, позаяк порядок демобілізації військовослужбовців чітко визначений Законом і такий порядок не передбачає випадків демобілізації за рішенням суду про скасування наказу про призов.

Так само визнання протиправними дій відповідачів щодо призову ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією не гарантує позивачу ефективного захисту його прав у спірних відносинах, адже не призведе до виникнення у ІНФОРМАЦІЯ_4 будь яких обов`язків, пов`язаних з виконанням такого рішення суду.

А тому, зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання недійсним рішення щодо призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Міністерство оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ЄДРПОУ/РНОКПП 00034022) Відповідач - Військова частина НОМЕР_3 (АДРЕСА_3, ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5) Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2, ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4)

Повний текст рішення складений 04 серпня 2022 року

Суддя Н.В. Друзенко