Справа № 640/24609/21
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2022 року

м. Київ

справа №640/24609/21

адміністративне провадження № К/990/17927/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Губської О.А.,

суддів - Білак М.В., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у справі №640/24609/21 за позовом Акціонерного товариства «АГРОПРОСПЕРІС БАНК» до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправними постанов,

в с т а н о в и в:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року позов Акціонерного товариства «АГРОПРОСПЕРІС БАНК» до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправними постанов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ЦМУ МЮ Нещадима І.С. від 19 серпня 2021 року про результати перевірки законності виконавчого провадження; визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Шевченківською РВ ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Калюжного Є.Д. від 19 серпня 2021 року про відновлення виконавчого провадження №65391776; стягнуто на користь Акціонерного товариства «АГРОПРОСПЕРІС БАНК» суму судового збору у розмірі 1 135, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

На зазначене рішення суду третьою особою ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року, залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду заяви про поновлення строку з підставами щодо поважності причин пропуску строку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, третя особа звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яка була зареєстрована 13 липня 2022 року.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону Верховний Суд вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження судового рішення у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу рішень органу державної виконавчої служби.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

Відтак, стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно частини шостої статті 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржуване рішення суд першої інстанції прийняв 13 грудня 2021 року. В межах цієї справи, суд апеляційної інстанції встановив, що копію оскаржуваного рішення скаржником отримано 09 лютого 2022 року, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції констатував, що оскільки апелянтом судове рішення було отримано 09 лютого 2022 року, то останнім днем строку, на поновлення якого ОСОБА_1 мав право, з урахуванням вихідних днів, було 21 лютого 2022 року, що не припадає на період запровадження воєнного стану на території України. Водночас, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 19 квітня 2022 року.

Частиною третьою статті 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху та надання скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом подання відповідної заяви із зазначенням поважних причин пропуску строку за період з 21 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2022 року, апелянтом подано до суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, у якому скаржник посилається на те, що після отримання 09 лютого 2022 року копії судового рішення від 01 грудня 2021 року він подзвонив до Контакт-центру правової допомоги і попросив юристів дослідити наявний в Інтернеті (в реєстрі судових рішень) текст судового рішення від 01 грудня 2021 року у справі №640/24609/21 та повідомити його про строк оскарження цього рішення, за наслідками такого дзвінка йому було повідомлено, що строк оскарження такого рішення - 15 днів. Отже, апелянт вважав, що строк на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року спливає 25 лютого 2022 року.

Суд апеляційної інстанції визнав неповажними доводи апелянта наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначивши, що скаржником не вказано поважних причин пропуску строку подання апеляційної скарги.

Суд попередньої інстанції вказав, що при належному добросовісному відношенні ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу оформлену відповідно до норм КАС України в межах строку звернення до суду апеляційної інстанції, проте таким правом не скористався. Також звернув увагу на відсутність будь-яких доказів щодо вини суду першої інстанції щодо невірного роз`яснення учасникам справи строків апеляційного оскарження рішення суду від 01 грудня 2022 року.

В зв`язку із зазначеним, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30 травня 2022 року визнав неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом попередньої інстанції обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, які би зумовлювали об`єктивну неможливість вчасного звернення з апеляційною скаргою.

Отже, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав визнання неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вірно застосував положення пункт 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у справі №640/24609/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

СуддіО.А. Губська М.В. Білак О.В. Калашнікова