Справа № 560/8842/21
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8842/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

04 серпня 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 березня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідача), в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди роботи з 29.11.1982 по 31.10.1986, з 13.03.1987 по 21.08.1992 включно на посаді "ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді", та призначити пенсію на пільгових умовах згідно списку №2, а саме в 56 років;

- скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області; скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 01.03.2022 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що стаж позивача на посаді за Списком №2 підтверджений записами у трудовій книжці, здійсненими з урахуванням вимог закону, та не потребує підтвердження додатковими документами.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що 02.10.2020 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2. При зверненні за призначенням пенсії надала трудову книжку НОМЕР_1 від 17.08.1980, довідку №233к від 06.06.2017, видану ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" про період роботи з 29.11.1982 по 31.10.1986 та з 13.03.1987 по 18.05.1993. При цьому, Славутський комбінат "Будфарфор" відмовив у видачі довідки, уточнюючої пільговий характер роботи за Списком №2 за період з 29.11.1982 по 31.10.1986, з 13.03.1987 по 17.05.1993 так як робоче місце "ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді" не визнано таким, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивачки становить 35 років 10 місяців 11 днів, пільговий стаж за Списком №2 відсутній. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.10.2020 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком №2, згідно з заяви від 02.10.2020, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 10 років, встановленого пунктом 2 частини 2 статті 114 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також зазначає, що 30.03.2021 позивачка повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Оскільки з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 звернулась у віці 56 років, тому необхідний пільговий стаж для позивачки становить 8 років. При повторному зверненні за призначенням пенсії позивачкою надано лише заяву про призначення пенсії, додаткових документів про пільговий стаж надано не було.

Вказує, що в наданій трудовій книжці позивачки не містяться дані про повний робочий день, про пільговий характер роботи, не зазначаються відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках тощо, у зв`язку з чим, підстав для зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно даного документу немає.

Вважає, що підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи з 29.11.1982 по 31.10.1986, з 13.03.1987 п 21.08.1992 до пільгового стажу роботи за Списком №2 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 30.03.2021 відсутні.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням від 08.10.2020 №31 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу. Листом №2200-1704-8/54685 від 14.12.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про прийняте рішення. Вказало, що обчислення пільгового стажу роботи регулюється Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383. Пунктом 3 Порядку передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладено на керівників підприємств, установ, організацій.

30.03.2021 позивачка повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років. У клопотанні про призначення пенсії за Списком №2 позивачка вказала, що її загальний трудовий стаж станом на 02.10.2020 р. становить 35 років 10 місяців 11., а стаж роботи в ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор"" на посаді із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 а саме "ливарником санітарно-бідувельних виробів на стенді" становить 10 років 7 місяців 27 днів. У клопотанні позивачка послалась на норми Порядку застосування Списків № 1 і № 2, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 р. №383, та зазначила, що до пільгового стажу повинна бути зарахована робота на посаді "ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді. з 29.11.1982 року по 31.10.1986 року та з 13.03.1987 року по 21.08.1992 року, а трудовий стаж, що дає право на пільгову пенсію становить 9 років і 4 місяці 15 днів, відтак відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" вона має право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме - має право вийти на пенсію з врахуванням пільгового стажу в 56 років.

Відповідно до положень пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (зі змінами), з 01.04.2021 після реєстрації заяви та сканування копій документів за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 05.04.2021 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за нормами статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, про що позиву повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.04.2021 р. №2200-0304-8/21676.

Позивачка, вважаючи протиправними відмови відповідачів в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, звернулась до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, згідно із статтею 1 закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту б) частини 1 статті 13 закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно частини 1, пункту 2 частини 2 статті 114 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року, (набрав чинності з 01.01.2004 року), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, наведені правові норми закону України "Про пенсійне забезпечення" та закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" повністю співпадають щодо підстав та умов призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, частиною 4 статті 13 закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Вказаний Закон набрав чинності з 01.01.1992 року.

До набрання чинності законом України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах передбачав:

- Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах";

Згідно розділу 3 "Загальні професії" Списку № 2 до професій які надають право особи на отримання пільгової пенсії відносяться професії ливарників та їх помічників.

- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року;

Зокрема, відповідно до пункту 2190201а-13404 підрозділу 21902000 2 "Виробництво керамічних, фарфорових, фаянсових виробів та феритів" розділу 21900000 XVIII "Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів" до посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відноситься посада ливарників санітарно-будівельних виробів на стенді.

Після набрання чинності законом України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах передбачав:

- Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року;

Відповідно до підпункту 2190201а-13404 пункту 2190201а а) "Робітники" підрозділу 21902000 2 "Виробництво керамічних, фарфорових, фаянсових виробів та феритів" розділу 21900000 XVIII "Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів" до посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відноситься посада ливарників санітарно-будівельних виробів на стенді.

- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року;

Відповідно до підпункту 18.2.1а пункту 18.2.1а а) "Робітники" підрозділу 18.2.1 "Виробництво труб, керамічних, виробів та феритів" розділу 21900000 XVIII "Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів", до посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відноситься посада ливарників санітарно-будівельних виробів на стенді.

- Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року.

Відповідно до підрозділу 2 "Виробництво керамічних, фарфорових, фаянсових виробів та феритів" Розділу XVIII "Виробництво скла та виробів із скла" до посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відноситься посада ливарників санітарно-будівельних виробів на стенді.

При цьому, однією із основних умов, наявність якої дає право працівнику на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 13 закону України "Про пенсійне забезпечення" є результати атестації робочих місць.

Відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення", постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Згідно з пунктом 4 Порядку N442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності 21.08.1992. Отже, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Згідно із пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Отже, норми Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці №442, передбачають, що обов`язок проведення атестації робочих місць повністю покладений на роботодавців-керівників підприємств, установ, організацій, а контроль за її проведенням покладено на державний орган - Держпраці.

Із змісту Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах вбачається, що за наявності стажу роботи який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах до 21.08.1992 відсутність атестації робочих місць за умовами праці не позбавляє права працівника на призначення йому такої пенсії, у разі якщо професія передбачена Списками №2.

Слід також зазначити, що відповідно до статті 62 закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою №637 від 12.08.1993 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Приписами пункту 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, при призначені пенсії за віком на пільгових умовах за час роботи на посадах, які передбачені в Списках №2 до 22.08.1992, працівник не надає відомості про атестацію робочого місця за умовами праці.

Тобто, на працівника зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Колегія суддів зазначає, що в зв`язку із тим, що проведення атестації робочих місць за умовами праці та її своєчасність не залежить від працівників, відсутність результатів атестації робочих місць, професій в період роботи на посадах, передбачених Списками № 2 після 22.08.1992 не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Отже, позивач не може нести відповідальності за не проведення атестації робочого місця.

Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону №1788-XII, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди (...) та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією. При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 31.10.2019 у справі № 688/4170/16-а зазначив, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове забезпечення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 20.02.2018 (справа №234/13910/17), від 07.03.2018 (справа № 233/2084/17), від 17.04.2019 (справа №156/173/17), від 27.02.2019 (справа№423/3544/16-а), від 23.04 2019 (справа №233/247/16-а) та від 25.04.2019 (справа №159/4178/16-а), від 17.10.2019 (справа №750/2524/17), від 05.12.2019 (справа №423/1322/17), від 05.12.2019 (справа №235/805/17).

При цьому, пунктом 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці від 20.06.1974 № 162 та п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, що діяли на період спірних періодів роботи позивача унормовано, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника-прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Як встановлено судом першої інстанції, до трудової книжки позивача від 17.08.1980 серії НОМЕР_1 записи за спірні періоди внесені відповідно до зазначених інструкцій, засвідчені відповідними печатками підприємств, з зазначенням наказів про призначення та звільнення.

Водночас, позивач разом із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах надала пенсійному органу, зокрема, копію трудової книжки НОМЕР_1 , довідку №233 к від 06.06.2017, довідку №234 к від 06.06.2017 про ненадання довідки уточнюючу характер роботи за період з 29.11.1982 по 31.10.1986 та з 13.03.1987 по 17.05.1993.

При цьому, надані позивачем документи не містять очевидних виправлень, підчищень або описок, записи в трудових книжках завірені відбитками печаток підприємств та містять підписи відповідальних осіб, відтак належним чином підтверджують роботу позивача у вказані періоди на відповідних позиціях.

Також встановлено, що посада, на якій позивач працювала у спірні періоди відноситься до посад, що передбачені Списком №2 та дають право на пільгову пенсії. Зазначені обставини відповідач не заперечує.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що стаж позивачки на посаді за Списком №2 підтверджений записами у трудовій книжці, здійсненими з урахуванням вимог закону, та не потребує підтвердження додатковими документами, що є підставою для зарахування до пільгового стажу позивачки та який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з урахуванням періодів її роботи: з 29.11.1982 по 31.10.1986 та з 13.03.1987 по 21.08.1992 на посаді "ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді".

Отже, розмір такого стажу становить: з 29.11.1982 по 31.10.1986 - 3 роки 11 місяців 3 дні;- з 13.03.1987 по 21.081992 - 5 років 5 місяців 9 дні.

Таким чином, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що 26 березня 2021 року позивачці виповнилось 56 років, вона має необхідний стаж роботи за Списком №2, та загальний страховий стаж, що дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах. Тому, позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити їй пенсію на пільгових умовах підлягали задоволенню, а саме з 30 березня 2021 року, з дня звернення до відповідача.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 березня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.