Справа № 308/626/22
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/626/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Дергачової Н.В.,

за участі секретаря судових засідань Ігнатюк І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №5198053 від 01.01.2022 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 січня 2022 року старшим лейтенантом поліції Стеблюк Мар`яною Андріївною інспектором УПП в Закарпатській області складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5198053 від 01.01.2022, якою накладено штраф на позивача ОСОБА_1 у розмірі 3400 гривень за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що нібито 01.01.2022 о 04 год. 00 хв. у м. Ужгороді, по вул. Капушанській, 90, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки та керував транспортним засобом не маючи права керування таким.

З такою постановою позивач категорично не погоджується і вважає, що така винесена всупереч встановленому в Україні публічному порядку, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю внаслідок відсутності події та складу адміністративного правопорушення у діяннях позивача.

Так, постанова серії ЕАО № 5198053 від 01.01.2022 підлягає скасуванню внаслідок наступного:

Вказує, що постанова не містить посилання на будь-які докази, що позивач допустив порушення п. 2.1. ПДР України чи іншого нормативно-правового акту. Постанова не містить вказівку на забезпечення позивачу права на захист.

Постанова не містить вказівку на врахування і дослідження інспектором обставин майнового стану позивача, наявності місця роботи, утриманців тощо , інших обставин, які враховуються при накладення стягнення. :

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, і посилання на такі у оскаржуваній постанові відсутні.

На підставі вищевикладеного просить скасувати як незаконну Постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5198053 від 01.01.2022, складену старшим лейтенантом поліції Стеблюк Мар`яною Андріївною інспектором УПП в Закарпатській області якою накладено штраф на позивача ОСОБА_1 у розмірі 3400 гривень та провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач не з`явився, однак його представником адвокатом Бачинською А.В. було подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Разом з тим, подала до суду клопотання про приєднання доказів та долучила до матеріалів справи довідку старшого інспектора відділу адміністративно практики управління патрульної поліції в Закарпатській області Я. Маркулинець, посвідчення водія та тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами .

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, через канцелярію суду подав відзив на адміністративний позов в якому зазначив, що адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення вважає таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Вважає, що користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів, ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративної відповідальності. На підставі зазначеного просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАО №5198053 від 01.01.2022 року, 01.01.2022 о 04 год. 00 хв. у м. Ужгороді, по вул. Капушанській, 90, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки та керував транспортним засобом не маючи права керування таким, чим порушив п. 2.2 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Згідно довідки старшого інспектора відділу адміністративно практики управління патрульної поліції в Закарпатській області Я. Маркулинець від 29.11.2021 року, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії отримував серії НОМЕР_1 від 13.09.2021 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

Згідно постанови від 14.12.2021 року у справі №308/12905/21 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Однак, як вбачається з автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3», 09.12.2021 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, відтак станом на винесення постанови серії ЕАО №5198053 від 01.01.2022 постанова у справі №308/12905/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не набула законної сили.

Згідно тимчасового дозволу серії DT №112079, 24.09.2021 року ОСОБА_1 отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Суд констатує, що позивачем до позовної заяви додано копію посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 13.09.2021 року та тимчасовий дозвіл серії НОМЕР_2 , 24.09.2021 року на право керування транспортними засобами відповідної категорії. В свою чергу належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідачем не надано. Зокрема, не надано жодних доказів фото- чи відеофіксації наявності обставин порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху та його тверджень не спростовано.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Отже, суд доходить переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесенні оскаржуваної постанови вимог ст.ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, постанова серії ЕАО №5198053 від 01.01.2022 року по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 126, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5198053 від 01.01.2022 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області Н.В. Дергачова