Справа № 160/4181/22
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2022 рокуСправа № 160/4181/22
1. 22.02.2022 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.12.2020;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити заборгованість, що утворилась з 23.12.2020;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії:
-- в якості спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, періоди роботи з 09.08.1993 по 02.01.1994, з 01.09.2016 по 16.02.2017;
-- до страхового стажу період навчання згідно диплому НОМЕР_1 (з 01.09.1988 по 24.06.1993).
2. Ухвалою суду від 01.07.2022 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); учасникам справи надано строк для надання заяв по суті спору та витребувано докази.
3. 27.07.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
4. 29.07.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив.
5. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/3363/21 чітко визначено, що у позивача наявне право на призначення пенсії за вислугу років.
6. Відповідач виконав вказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/3363/21 лише часткове, а саме, зарахував для призначення пенсії в якості спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, періоди з 14.10.2011 по 17.01.2013, з 01.10.2013 по 13.08.2015, з 17.08.2015 по 27.07.2016, з 15.05.2017 по 22.12.2020.
9. Відповідачем знайдені нові підстави для відмови, які не були вказані при розгляді справи № 160/3363/21. При розрахунку стажу за вислугу років у 2020 році - періоди відповідач зараховував, ніяких питань не мав.
10. Виконуючи судове рішення у справі № 160/3363/21 відповідач допустив порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення, що змушує знову звертатися до суду за захистом права на пенсію.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
11. На виконання рішення суду від 18.05.2021 у справі №160/3363/21 повторно розглянуто заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 23.12.2020 та в якості спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховано періоди з 14.10.2011 по 17.01.2013, з 01.10.2013 по 13.08.2015, з 17.08.2015 по 27.07.2016, з 15.05.2017 по 22.12.2020.
12. Після виконання рішення суду спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років, з урахуванням рішення суду, становить 24 роки 10 місяців 2 дні.
13. Крім того до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років не зараховано періоди: з 09.08.1993 по 02.01.1994 оскільки, неможливо визначити посаду при прийнятті на роботу в аптеку № 353; з 01.09.2016 по 16.02.2017 на посаді фармацевта в КЗ «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги», оскільки в лікарняних закладах передбачені посади лікарів та середнього медичного персоналу, посада фармацевта в таких закладах не передбачена.
14. Навчання у вищих та середніх спеціальних навчальних закладах до 01.01.2004 зараховується лише період з денною формою навчання і підтверджується дипломами, посвідченнями, довідками, що містять відомості про період навчання.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
- дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України: 23.12.2020;
- вік заявника 49 років;
- право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, які займають посади за «Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993, за наявністю спеціального стажу, згідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: 25 років - на 01.04.2015; 25 років 6 місяців - на 01.01.2016; 26,6 років - на 11.10.2017;
- страховий стаж особи на 11.10.2017 становить 21 рік 2 місяці 24 дні;
- страховий стаж особи по 30.11.2020 становить 24 роки 10 місяців 2 дні з урахуванням рішення суду;
- результати розгляду документів, доданих до заяви: до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років не зараховано періоди:
1) з 09.08.1993 по 02.01.1994 оскільки, неможливо визначити посаду при прийнятті на роботу в аптеку № 353,
2) з 01.09.2016 по 16.02.2017 оскільки, дана посада (фармацевт) при прийнятті на роботу в Комунальний заклад «Марганецький ЦПМСД» не передбачена у переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років;
- додатковий коментар: періоди з 14.10.2011 по 17.01.2013, з 01.10.2013 по 13.08.2015, з 17.08.2015 по 27.07.2016, з 15.05.2017 по 22.12.2020 зараховано до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 № 160/3363/21;
- страховий стаж особи становить 25 років 8 місяців 20 днів;
- результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому НОМЕР_1 , оскільки відсутній додаток до диплому, тому неможливо визначити рік початку періоду навчання. Для підтвердження періоду навчання необхідно надати довідку з навчального закладу з вказанням дати народження;
- додатковий коментар: відмовлено у призначенні пенсії згідно пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 № 160/3363/21, у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу.
обставини щодо не зарахованих періодів
16. Трудова книжка ОСОБА_2 НОМЕР_2 містить наступні відомості щодо періодів роботи:
- запис № 1: 09.08.1993 прийняти в аптеку 353 для проходження інтернатури, наказ від 09.08.1993 № 17;
- запис № 2: 03.01.1994 направити на навчання, наказ від 03.01.1994 № 2;
- запис № 3: 18.08.1994 перевести провізора-інтерна на посаду провізора-зам. аптечним філіалом, наказ від 18.08.1994 № 13;
- номер аптеки 353 змінений на номер 126, наказ по ОДП «Фармація» від 23.07.1996 № 71;
- Обласне державне підприємство «Фармація» перейменовано в Обласне комунальне підприємство (ОКП) «Фармація», наказ по ОКП «Фармація» від 26.09.2000 № 76;
- запис № 4: 28.09.2000 переведена на посаду завідувача аптечним пунктом № 3 аптеки № 126, наказ від 28.09.2000 № 39 §1;
- запис № 5: 31.03.2011 переведена на посаду аптечним пунктом аптеки № 126, наказ від 31.03.2011 № 13 §2;
- запис № 6: 12.10.2011 звільнена за власним бажанням (стаття 38 КЗпП України), наказ від 12.10.2011 № 149-к;
- запис № 13: 01.09.2016 прийнята фармацевтом КЗ «Марганецький ЦПМСД», наказ від 30.08.2016 № 117-К;
- запис № 14: 16.02.2017 звільнена з посади за скороченням штатів працівників згідно пункті 1 статті 40 КЗпП, наказ від 16.02.2017 № 26-К.
17. Згідно із дипломом НОМЕР_1 ОСОБА_3 закінчила повний курс Запорізького медичного інституту за спеціальністю фармація. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 24.06.1993 ОСОБА_3 присвоєно кваліфікацію спеціаліста провізора.
18. З витягу із залікової книжки (без диплому недійсна) вбачається перелік дисциплін, які були здані ОСОБА_3 за час перебування у Запорізькому медичному інституті з 1988 року по 1993 рік.
справа № 160/3363/21
19. До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ГУ ПФУ України у Дніпропетровській області, в якому просила:
- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Дніпропетровської області ОСОБА_1 щодо призначення та виплати пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.12.2020 та виплатити заборгованість, що утворилася з 23.12.2020;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії в якості спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, періоди з 14.10.2011 по 17.01.2013, з 01.10.2013 по 13.08.2015, з 17.08.2015 по 27.07.2016, з 01.09.2016 по 16.02.2017, з 15.05.2017 по 22.12.2020.
20. Рішенням суду від 18.05.2021 у справі № 160/3363/21 позов задоволено частково, суд:
- визнав протиправною відмову ГУ ПФУ у Дніпропетровської області ОСОБА_1 щодо призначення та виплати пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язав ГУ ПФУ у Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії в якості спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, періоди з 14.10.2011 по 17.01.2013, з 01.10.2013 по 13.08.2015, з 17.08.2015 по 27.07.2016, з 15.05.2017 по 22.12.2020;
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.12.2020, з урахуванням висновків суду;
- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив;
- стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області сплачену суму судового збору в розмірі 454 грн.
21. Рішення суду від 18.05.2021 у справі № 160/3363/21 набрало законної сили 18.06.2021.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
22. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
23. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
24. Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
25. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
26. За приписами статті 1 Закону № 1058-ІV:
- пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;
- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
27. Статтею 24 Закону № 1058-ІV (у редакції чинній на момент спірних правовідносин) визначено:
- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок;
- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом
- страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
28. Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148-VIII, набрав чинності 11.10.2017) доповнено пунктом 2-1 розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, відповідно до якого:
- особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
29. Відповідно до статті 51 України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
30. Статтею 52 Закону № 1788-ХІІ визначено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.
31. Згідно із пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:
- з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;
- з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;
- з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;
- з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;
- з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;
- з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;
- з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;
- з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;
- з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;
- з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
32. Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII.
33. За приписами пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, в редакції, яка після рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019 відновлена, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
34. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджено «Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Перелік № 909).
35. За змістом розділу 2 «Охорона здоров`я» Переліку № 909 до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах:
- лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужбі, Держпраці, Держпродспоживслужбі та територіальних органах Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах;
- провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, в контрольно-аналітичних лабораторіях у аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях;
- лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у Медико-соціальні експертних комісіях, бюро судово-медичної експертизи.
36. Відповідно до примітки 2 до Переліку № 909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.
щодо оформлення записів у трудовій книжці
37. Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (яка діяла у спірні періоди):
- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців;
- трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій *, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;
- всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження);
- записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору;
- в розділах «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; - в графі 3 розділу «Відомості про роботу» у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства;
- в графі 3 пишеться: «Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу;
- при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів;
- бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок;
- після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.
38. Зазначена Інструкція втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.
39. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) в якій, зокрема, зазначено:
- пункт 1.1: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню;
- пункт 2.3: записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- пункт 2.4: усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення;
- пункт 2.6: у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу;
- пункт 2.26: записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону;
- пункт 4.1: у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів;
- пункт 7.2: бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок. По закінченні кожного місяця особа, яка відповідає за ведення трудових книжок, подає бухгалтерії звіт про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них і про суми, що одержані за заповнені трудові книжки і вкладиші до них, з додатком прибуткового ордеру каси підприємства.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
40. Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 Конституції України.
41. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів таких правовідносин і мають обов`язковий характер.
42. Отже, предметом оскарження є дії суб`єкта владних повноважень, якщо вони обмежують чи порушують права чи законні інтереси особи.
45. Позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу та не зараховано:
1) до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років періоди: з 09.08.1993 по 02.01.1994, з 01.09.2016 по 16.02.2017;
2) до страхового стажу: період навчання згідно диплому НОМЕР_1 .
(щодо зарахування періодів до спеціального стажу)
(1.1) період з 09.08.1993 по 02.01.1994
46. Судом встановлено, що позивач 24.06.1993 закінчив Запорізький медичний інститут за спеціальністю «фармація» та отримав кваліфікацію спеціаліста провізора.
47. З трудової книжки НОМЕР_2 вбачається, що у період з 09.08.1993 по 02.01.1994 позивач проходила інтернатуру в Аптеці № 353.
48. Відповідно до статті 75 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII (далі Закон № 2801-XII) (у редакції чинній на момент проходження позивачем інтернатури) підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації медичних і фармацевтичних працівників здійснюються відповідними середніми спеціальними і вищими навчальними та науковими закладами, закладами підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, а також через інтернатуру, клінічну ординатуру, аспірантуру і докторантуру згідно з законодавством про освіту.
49. За приписами «Положення про післядипломне навчання лікарів (провізорів)», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 22.07.1993 № 166 (далі Положення № 166, чинний на момент проходження інтернатури):
- післядипломне навчання лікарі (провізорів) включає: навчання в інтернатурі, клінічній ординатурі, циклову підготовку в інститутах (факультетах) удосконалення лікарів (провізорів) медичних і фармацевтичних навчальних закладів, а також на курсах інформації і стажування на базі науково-дослідних і медичних інститутів, лікувально-профілактичних, санітарно-епідеміологічних і фармацевтичних установ, інститутів (факультетів) удосконалення лікарів (провізорів) (пункт 1.6);
- спеціалізація - набуття лікарем чи провізором однієї з передбачених Номенклатурами лікарських і фармацевтичних спеціальностей, затверджених наказами Міністерства охорони здоров`я України від 09.06.1993 № 130 та від 04.02.1992 № 24 (пункт 2.1.1);
- підготовка спеціалістів проводиться в інтернатурі в інститутах (факультетах) удосконалення лікарів (провізорів) та на кафедрах медичних (фармацевтичних) інститутів, базових закладах охорони здоров`я (пункт 2.1.2);
- направленню на спеціалізацію в інституту (факультети) удосконалення лікарів (провізорів) має передувати заміщення лікарської (фармацевтичної) посади в закладах охорони здоров`я - інтерном (стажистом) з цієї спеціальності (пункт 2.1.3);
- особи, які закінчили навчання в інтернатурі та пройшли курси спеціалізації, підлягають атестації на визначення знань та практичних навиків з присвоєнням звання лікаря (провізора) - спеціаліста з конкретної лікарської спеціальності (пункт 2.1.5).
50. Суд звертає увагу, що відповідно до записів трудової книжки:
- запис № 1: прийняти в аптеку 353 для проходження інтернатури;
- запис № 2: направити на навчання;
- запис № 3: перевести з посади провізора-інтерна на посаду провізора-зам. аптечним філіалом.
51. Відповідач не зарахував до спеціального стажу період з 09.08.1993 по 02.01.1994 пославшись на формальні неточності у записах трудової книжки, а саме: неможливо визначити посаду при прийнятті на роботу в Аптеку № 353.
52. При цьому, з розрахунку, здійсненого під час розгляду заяви позивача від 23.12.2020 про призначення пенсії, вбачається зарахування зазначеного періоду до страхового стажу, однак без відмітки «Особливості трудової діяльності».
53. З аналізу пункту 2.1.3 Положення № 166 та записів трудової книжки можна зробити висновок, що перед направленням на навчання 03.01.1994 позивач був інтерном в Аптеці № 353 та обіймав посаду провізора-інтерна, оскільки відповідно до диплому НОМЕР_1 отримана кваліфікація «провізор».
54. Крім того, запис № 3 прямо підтверджує прийняття позивача на посаду провізора-інтерна, оскільки саме з цієї посади було переведено позивача на посаду провізора-зам. аптечним філіалом.
55. Суд наголошує на тому, що позивач не може і не повинен нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки запис у трудову книжку вносився відповідальним працівником комбінату, де працював позивач.
56. Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 та «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок.
57. Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок «Про трудові книжки робітників і службовців» від 06.09.1973 № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
58. Пунктом 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
59. З урахуванням викладеного, на особу не може перекладатись тягар доведення повноти та чіткості даних, що зазначені у його трудовій книжці.
60. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
61. Однак, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.
62. Таким чином, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист.
(1.2) з 01.09.2016 по 16.02.2017
65. Відповідач не зарахував період роботи з 01.09.2016 по 16.02.2017 до спеціального стажу, оскільки посада «фармацевт» при прийнятті на роботу в Комунальний заклад «Марганецький ЦПМСД» не передбачена у переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.
66. Суд не погоджується із такою підставою для відмови зарахування періоду роботи до спеціального стажу з огляду на наступне.
67. За приписами статті 3 Закону 2801-XII (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.
68. Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів), посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я» від 28.10.2002 № 385, зокрема, затверджено:
- Перелік закладів охорони здоров`я;
- Перелік посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів) у закладах охорони здоров`я.
69. Перелік закладів охорони здоров`я містить, зокрема, розділ 1 Лікувально-профілактичні заклади, пункт 1.2 «Амбулаторно-поліклінічні заклади», в якому містить «Центр первинної медико-санітарної допомоги».
70. За приписами «Положення про центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 29.07.2016 № 801:
- Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги (далі - ЦПМСД) є закладом охорони здоров`я (далі - ЗОЗ), що створюється з метою забезпечення потреб населення у первинній медичній допомозі (пункт 1);
- ЦПМСД проходить державну реєстрацію, акредитацію та отримує відповідні ліцензії на провадження господарської діяльності у сфері охорони здоров`я в установленому порядку.
71. З урахуванням викладеного, Комунальний заклад «Марганецький ЦПМСД» є закладом охорони здоров`я та міститься у Переліку закладів охорони здоров`я.
72. Переліком посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів) у закладах охорони здоров`я (чинним на момент роботи позивача з 01.09.2016 по 16.02.2017), зокрема, визначено:
- II. Молодші спеціалісти, посади молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою фармацевт, спеціальність молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою фармація.
73. Після змін, внесених згідно із Наказом Міністерства охорони здоров`я від 01.07.2021 № 1316, з Переліку посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів) у закладах охорони здоров`я було виключено посаду фармацевта.
74. Наказом Міністерства охорони здоров`я «Про внесення змін до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.02.2000 № 33 «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров`я» від 11.05.2016 № 427 затверджені зміни до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.02.2000 № 33 «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров`я», зокрема:
- Додаток 53 до наказу МОЗ України 23.02.2000 № 3. «Примірні штатні нормативи центру первинної медичної (медико-санітарної) допомоги та його структурних підрозділів», в якому, зокрема, міститься: найменування посади - Провізор клінічний / фармацевт, кількість посад у закладі 0,5 - 1,0, розрахунок - вводиться 1 посада у разі обслуговування 100 і більше тисяч населення, в інших випадках - 0,5 посади.
75. Отже, Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги може у своєму штаті мати фармацевта, у разі необхідності.
76. Суд наголошує на тому, що право на набуття пенсії за вислугою років, передбаченої пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, пов`язане не лише з місцем роботи - закладом охорони здоров`я, а й з посадою, яку обіймає працівник, у випадку, що розглядається - фармацевт.
77. Позивач працювала у закладі охорони здоров`я, а посада фармацевта належить до посад працівників охорони здоров`я, які згідно із пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за вислугу років.
78. Крім того, у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі № 160/3363/21 зазначено про безпідставність позовних вимог позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати стаж роботи з 01.09.2016 по 16.02.2017, оскільки, як свідчать матеріали справи та зміст відзиву, вказаний період пенсійним органом вже зарахований ОСОБА_1 до її спеціального стажу.
79. Таким чином, відповідач при первісному розгляді заяви від 20.12.2020 про призначення пенсії зарахував період роботи з 01.09.2016 по 16.02.2017, а потім відмовив у його зарахуванні чим порушив права та інтереси позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
(щодо зарахування періоду навчання до страхового стажу)
80. До страхового стажу відповідачем не зараховано період навчання позивача, зазначивши про відсутність додатку до диплому, зазначивши, що не можливо визначити рік початку періоду навчання.
81. До матеріалів справи позивачем надано диплом НОМЕР_1 , з якого вбачається дата закінчення Запорізького медичного інституту, а саме 24.06.1993.
82. З витягу із залікової книжки (без диплому недійсна) вбачається час перебування позивача в інституті, а саме з 1988 року по 1993 рік.
83. У позовній заяві позивач зазначив, що до заяви від 23.12.2020 про призначення пенсії надано диплом з додатком, де зазначена дата закінчення інституту 24.06.1993. Додатково надано виписку із залікової книжки.
84. Суд звертає увагу, що надані відповідачеві та суду до позовної заяви документи не підтверджують дату та місяць початку навчання.
85. Відповідно до пункту 8 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі Порядок № 637) час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
86. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
87. Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
88. Ухвалою суду від 01.07.2022 у позивача витребувано, зокрема, довідку про дати зарахування та закінчення навчання у Запорізькому медичному інституті; запропоновано надати докази протягом десяти робочих днів.
89. Про витребування доказів позивача повідомлено у телефонному режимі 04.07.2022, однак станом на дату розгляду справи витребуваних доказів не надано, клопотань про продовження строку для надання витребуваних доказів не надходило.
90. Позивач просить суд зарахувати період навчання з 01.09.1988 по 24.06.1993, при цьому, надані до суду документи містять лише рік початку навчання 1988 рік.
91. У разі застосування судом пункту 27 Порядку № 637 дата початку навчання буде 01.07.1988, що може не відповідати дійсним обставинам, оскільки навчальний рік починається 1 вересня, крім того, пункт 27 встановлює правило при відсутності дати про трудовий стаж, коли як у розглянутому випадку підтвердженню підлягає період (зокрема його початок) навчання, у зв`язку із чим відповідач правильно застосовує правило пункту 8 Порядку № 637.
92. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання зарахувати до страхового стажу період навчання згідно диплому НОМЕР_1 , оскільки саме на позивача покладається обов`язок по наданню підтверджуючого документу, що не позбавляє права позивача при отриманні такого документу надати його органу Пенсійного фонду для здійснення перерахунку пенсії.
93. Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
94. Належить зазначити, що бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта, тобто не здійснення/не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.
95. Суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту порушеного права на соціальне забезпечення позивача, та визнає протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ ОСОБА_1 періодів з 09.08.1993 по 02.01.1994, з 01.09.2016 по 16.02.2017.
96. На захист порушеного права позивача, суд зобов`язує відповідача зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ ОСОБА_1 періоди з 09.08.1993 по 02.01.1994, з 01.09.2016 по 16.02.2017.
97. Відповідачем передчасно здійснено висновок про відсутність спеціального стажу у позивача та відмовлено у призначенні пенсії за віком.
щодо зобов`язання вчинити певні дії
99. Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
100. До компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань.
101. З метою ефективного та повного захисту прав позивача, суд відповідно до частини другої статті 9 КАС України виходить за межі позовних вимог, обирає належний спосіб захисту порушеного права та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2020 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
102. При цьому, не підлягають задоволенню вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію та виплатити заборгованість, оскільки вказані вимоги є передчасними та зазначеним діям передує належний розгляд заяви про призначення пенсії.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
103. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, із присудженням на користь позивача понесених судових витрат на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру.
104. Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд, -
106. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо не зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ ОСОБА_1 періодів з 09.08.1993 по 02.01.1994, з 01.09.2016 по 16.02.2017.
108. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:
- зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ ОСОБА_1 періоди з 09.08.1993 по 02.01.1994, з 01.09.2016 по 16.02.2017;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2020 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.
109. В іншій частині позовних вимог - відмовити.
110. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн.
111. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба