Справа № 560/16725/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 серпня 2022 року

м. Київ

справа № 560/16725/21

адміністративне провадження № К/990/18162/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Хмельницької обласної прокуратури на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі №560/16725/21 за позовом ОСОБА_1 до П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Хмельницької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернуся в суд з адміністративним позовом до П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Хмельницької обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року №106 "Про неуспішне проходження прокурором атестації";

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Хмельницької обласної прокуратури від 21 жовтня 2021 року №1252к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Шепетівської окружної прокуратури або рівнозначній посаді в органах Хмельницької обласної прокуратури з дати звільнення;

- стягнути з Хмельницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 29 березня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2022 року, позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року №106 "Про неуспішне проходження прокурором атестації".

Визнав протиправним та скасував наказ керівника Хмельницької обласної прокуратури від 21 жовтня 2021 року №1252к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області.

Зобов`язав Хмельницьку обласну прокуратуру поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області.

Стягнув з Хмельницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2021 року по 29 березня 2022 року в сумі 39147 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн 68 коп. У задоволенні інших позовних вимог - відмовив.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скаржник, оскаржуючи судові рішення в суді касаційної інстанції, покликається на пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що касаційну скаргу подано на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що судами попередніх інстанцій не були враховані висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах №200/5038/20-а, №160/6204/20, №140/3790/19, №160/6596/20 №280/4314/20, №640/1218/21, №440/2682/20 №520/5000/2020, №280/3705/20, №580/1859/20, №160/6148/20, №340/1673/20, №140/8233/20, №200/4759/20-а, №340/3563/20, №440/4196/20 щодо застосування приписів «Прикінцеві і перехідні положення» Закону 113-ІХ, а саме пунктів 11, 14, 17, підпункту 2 пункту 19, підпунктів 7 та 8 пункту 22 розділу ІІ Закону 113-ІХ, пунктів 2,4,7,8 Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221, пункту 6 розділу ІІІ цього Порядку, пункту 7 та 19 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року №223,

Згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень Верховний Суд не ухвалював постанови у справі №640/1218/21 та у справі № 440/4196/20.

Верховий Суд відхиляє посилання заявника касаційної скарги на інші вказані справи, в яких викладені висновки Верховного Суду, оскільки обставини у зазначених справах істотно відрізняються від обставин у цій справі. Зокрема, у розглянутих Верховним Судом справах, на відміну від цієї, кадрові комісії не приймали рішень про виключення прокурора зі списку осіб, які не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, та про призначення прокурору нової дати складання такого іспиту. Саме наявність чинного рішення кадрової комісії про виключення позивача зі списку осіб, які не склали іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, та про призначення йому нової дати складання такого іспиту, було основною підставою адміністративного позову.

Висновки Верховного Суду, викладені у справі №440/2700/20, на які також покликається відповідач, обставини справи №440/2700/20 є відмінними від справи, що розглядається, оскільки за результатами розгляду заяв та на підставі результатів тестування відмовили позивачу у призначенні нового дня для складання іспиту на загальні здібності і навички та ухвалити рішення про неуспішне проходження атестації прокурором.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). 3міст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин i впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їx сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Отже, з огляду на різні обставини справи у вищевказаних справах Суд дійшов висновку, що наведені у касаційні скарзі висновки Верховного Суду не є релевантними до застосування у спірних правовідносинах.

Відповідач зазначає, що не був врахований висновок Верховного Суду у подібних правовідносин, викладений у справі №640/8497/20 щодо застосування статті 235 КЗпП України.

Скаржник, зазначаючи підставу касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, повинен чітко вказати, яку саме норму права судом було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

В касаційній скарзі не міститься жодних обґрунтувань застосування статті 235 КЗпП України, на яку покликається відповідач.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

З приводу посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме законності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації за наявності попереднього рішення, прийнятого у порушення вимог пункту 17 розділу ІІ Закону №113-ІХ, про призначення позивачу нової дати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички.

Верховний Суд вбачає невизначеність заявника касаційної скарги щодо зазначення підстав касаційного оскарження, оскільки одночасне посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України (неврахування висновків Верховного Суду судом апеляційної інстанції) та на пункт 3 частини четвертої цієї статті (відсутність висновку Верховного Суду) з однаковим обґрунтуванням, суперечать один одному, тобто є взаємовиключним, що зрештою призводить до нерозуміння на підставі чого судом касаційної інстанції має бути відкрито касаційного провадження у цій справі.

Отже, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення може бути переглянуто судом касаційної інстанції, тому касаційну

скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Хмельницької обласної прокуратури на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі №560/16725/21 за позовом ОСОБА_1 до П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Хмельницької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич