Справа № 751/6971/21
Суддя: Яременко І. В.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/6971/21
Провадження №2-а/751/15/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Яременко І.В.,

секретаря Шевченко А.О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 та його представника Мазка В.В.,

відповідача Ганжи В.С.,

представника відповідачів Цибулько Т.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Ганжи Віктора Сергійовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 БУПП в Чернігівській області Ганжи В.С. та ДПП, в якому просить скасувати постанову серії ЕАО № 4763141 від 12.09.2021, винесену інспектором роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП Ганжою В.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та закрити провадження у справі або направити на новий розгляд.

Позов мотивовано тим, що 12.09.2021 інспектором Ганжою В.С. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн за те, що він нібито 12.09.2021 о 14:55:32 годин у м. Чернігові, по вул. 30-Років Перемоги, 2, керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременями безпеки. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Вказує, що правил дорожнього руху не порушував, однак був зупинений працівниками поліції. Інспектор Ганжа В.С. не повідомив причину зупинки, а одразу звинуватив його в порушенні ПДР, а саме, що був не пристебнутий ременем безпеки. Вказані твердження працівників поліції не відповідають дійсності, оскільки він завжди дотримується правил дорожнього руху. Зазначає, що інспектор не в повній мірі ознайомив його з правами; будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у справі та свідки. Своїми діями інспектори порушили вимоги ст.ст. 278-280 КУпАП, а також його право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП. Вважає, що інспектором Ганжою В.С. не доведено факту вчинення ним адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, а відтак і підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Ухвалою судді від 13.10.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.11.2021 від представника відповідача ДПП на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому просить повністю відмовити у задоволенні позову, оскільки всі доводи ОСОБА_1 , викладені у позові, не знаходять свого підтвердження та спростовуються відеозаписами, долученими до відзиву на позовну заяву (а.с. 22-34).

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, в обґрунтування позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві. Доповнив, що поліцейські повідомляли йому три різні причини зупинки, також йому не зрозуміло коли почався розгляд справи про адміністративне правопорушення, йому не надали змоги написати пояснення та взагалі його не слухали. Також зазначив, що у якості доказу правопорушення інспектор ОСОБА_2 показала відео з мобільного телефону, а не з реєстратора, встановленого у патрульному автомобілі, при цьому це відео з телефону не було долучено в якості доказу до оскаржуваної постанови. Після зупинки відповідач ОСОБА_3 вказав, що його зупинено, оскільки вони рухаючись позаду його автомобіля не бачили натяжіння ременів безпеки, але вважає, що це не відповідає дійсності, оскільки побачити це неможливо. В дійсності він був пристебнутий паском безпеки під час руху автомобіля, але після зупинки відстебнув його для зручності спілкування з поліцейськими, які підійшли до нього. Також позивач вказав, що сплатив адміністративне стягнення - штраф, тому що було роз`яснено, що у разі несплати у 15-ти денний строк, необхідно буде сплачувати штраф у подвійному розмірі. На запитання суду позивач пояснив, що не є інвалідом або особою, фізіологічні особливості якої унеможливлюють користування ременями безпеки.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві. Доповнила, що була винесена електронна постанова, адреса місця розгляду справи підтягується автоматично і це не скасовує суть правопорушення.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Показав, що під час патрулювання у вказаний в постанові день та час рухались за автомобілем позивача, через заднє скло якого помітили, що водій не використовував паски безпеки. Після зупинки, коли підійшов, водій був не пристебнутий, пасок безпеки був за спинкою водійського сидіння. Водію він повідомив причину зупинки згідно ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», було роз`яснено його права та обов`язки, повідомлено, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Позивачу було продемонстровано відеодокази правопорушення з телефону, який був онлайн підключений до відео реєстратора, встановленого в патрульному автомобілі. Будь-яких заяв, клопотань ОСОБА_1 не робив. Вважає, що постанова винесена законно та не підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.09.2021 інспектором роти № 4 батальйону № 1 УПП в Чернігівській області Ганжою В.С. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4763141 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 5 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510,00 грн. (а.с. 6).

Відповідно до змісту постанови, 12.09.2021 о 14 год 55 хв у м. Чернігові по вул.. 30-Років Перемоги, 2, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно п. 2.3 (в) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З дослідженого судом диску з відеозаписом, наданого відповідачем, який сумнівів у суду не викликає та розцінюється належним доказом, очевидно, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки (а.с.34).

Крім того, на відео, зробленому поліцейським на місці події також зафіксовано, що відповідач дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомив про причину зупинки, пред`явив законну вимогу надати для перевірки документи, ознайомив з правами, якими наділена особа, стосовно якої проводився розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності до початку винесення оскаржуваної постанови, якими ОСОБА_1 міг вільно користуватися. Поліцейський жодним чином не перешкоджав позивачу у користуванні своїми правами, у тому числі, не обмежував у праві отримувати правову допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право - знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч. 5 ст. 121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з постанови серії ЕАО № 4763141 від 12.09.2021 інспектором зазначено місце вчинення правопорушення та місце розгляду справи: м. Чернігів, вул.. 30-Років Перемоги, 2, проте у Переліку вулиць міста Чернігова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15.06.2009 № 164, вулиці з такою назвою немає.

Однак, на думку суду, вказана помилка жодним чином не впливає ні на факт вчинення правопорушення, ні на його суть, ні на його кваліфікацію та не може свідчити про безпідставність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вказані обставини носять лише формальний характер та не спростовують доведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 28.11.2018 у справі № 537/1214/17, від 24.12.2019 у справі № 459/1801/17.

Отже, посилання позивача на те, що він не порушував ПДР повністю спростовані доказами, наданими відповідачем.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем доведена правомірність своїх дій, а позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, постанова інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в Чернігівській області Ганжи В.С. від 12.09.2021 серії ЕАО № 4763141 відносно ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах закону, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись Правилами дорожнього руху, Законом України «Про дорожній рух України», ст.ст. 2, 9, 33, 34, 121, 222, 245, 247, 251, 252, 256, 258, 268, 283, 289 КУпАП, ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 94, 241-246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Ганжи Віктора Сергійовича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 04.08.2022

Суддя І.В. Яременко