Справа № 520/511/22
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2022-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 серпня 2022 р. справа № 520/511/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_2 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 5414,59 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.7 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Військова частина НОМЕР_2 відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України» є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядковані безпосередньо Міністерству оборони України, утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, є юридичною особою, мас самостійний баланс рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.12.2021 №261 матроса ОСОБА_1 , механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2, який вислужив строки військової служби, звільнено з військової служби з 09.12.2021 і виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Цим же наказом встановлено утримати із ОСОБА_1 компенсацію вартості речового майна, що належить до видачі у розмірі 6574,80 грн. Відповідно до довідки щодо проведених утримань з грошового забезпечення матроса ОСОБА_1 , складеної фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_2, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.12.2021 №261 з матроса ОСОБА_1 , при проведенні розрахунку при звільненні з військової служби, було проведення утримання до держаного бюджету суму у розмірі 1160,21 грн., залишок непогашеної заборгованості склав 5414,59 грн. У добровільному порядку відповідач не бажає усунути спір, а саме відшкодувати шкоду, нанесену державі у розмірі 5414,59 грн.

Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на адресу, встановлену за інформацією з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області. Ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року отримана відповідачем 10.02.2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення

Відповідач правом надання відзиву на позов не скористався. Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.04.2020 №126 матрос строкової служби ОСОБА_1 прийняв справу та посаду і приступив до виконання обов`язків начальника електростанції зв`язку групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 з 04.06.2020.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 04.06.2020 №83-РС матроса строкової служби ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом на 3 (роки) та призначено на посаду начальником електростанції зв`язку групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2, з одночасним увільненням з посади старшого оператора зенітного артилерійського взводу зенітної самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2.

З наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 31.12.2020 №193-РС вбачається, що матроса ОСОБА_1 увільнено від займаної посади начальника електростанції зв`язку групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2, з одночасним призначенням на посаду механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення роги матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 09.11.2021 №125-РС з матросом ОСОБА_1 , механіком відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 розірвано контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України (через службову невідповідність) та на підставі частини шостої статті 23 цього ж Закону направлено його для проходження строкової військової служби до вислуження встановленого терміну строкової військової служби.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.12.2021 №261 матроса ОСОБА_1 , механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2, який вислужив строки військової служби, звільнено з військової служби з 09.12.2021 і виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Цим же наказом встановлено утримати із ОСОБА_1 компенсацію вартості речового майна, що належить до видачі у розмірі 6574,80 грн.

Відповідно до довідки щодо проведених утримань з грошового забезпечення матроса ОСОБА_1 , складеної фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_2, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.12.2021 №261 з матроса ОСОБА_1 , при проведенні розрахунку при звільненні з військової служби, було проведення утримання до держаного бюджету суму у розмірі 1160,21 грн., залишок непогашеної заборгованості склав 5414,59 грн.

Вищезазначена сума непогашеної заборгованості перед військової частиною НОМЕР_2 підтверджується копією витягу з книги грошових стягнень та нарахування військової частин НОМЕР_2, відповідно до якої залишок недоотриманих коштів від ОСОБА_1 складає 5414,59 грн.

У зв`язку із тим, що відповідач не відшкодував вартість виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, позивач звернувся до суду із цим позовом.

З приводу спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011).

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацами 1-2 частини першої статті 9-1 Закону № 2011 передбачено, що продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України; речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» від 21.09.1999 № 1075-XIV передбачено, що військове майно є державним майном, закріпленим за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, зокрема, належить речове майно.

У відповідності до вимог статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», наказу Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту» відповідач під час проходження служби забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Наказом Міністерства оборони України № 232 від 29 квітня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 768/28898, затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період.

Зазначеною Інструкцією визначено завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори.

Відповідно до абзацу 7 пункту 4 розділу ІІІ Інструкції №232 у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Судом встановлено, що відповідач звільнений з військової служби відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за пунктом "д" (через службову невідповідність), а тому останній зобов`язаний відшкодувати суму вартості виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились.

Необхідно зауважити, що правилами абзацу 2 пункту 9 Інструкції №232 передбачено, що строки носіння або експлуатації предметів речового майна особистого користування, що видається офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, обчислюються з дня виникнення в них права на його отримання. Речове майно особистого користування, видане зазначеним особам, обліковується за місяцем виникнення права на отримання цього майна.

З наявних матеріалів справи вбачається, що вартість виданих відповідачу предметів речового забезпечення, яку він має відшкодувати з урахуванням фактичного зносу та частково утриманих коштів, складає 5414,59 грн.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка підстав та черговості погашення боргу, встановлених чинним законодавством України, тощо.

При цьому питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.08.2018 року по справі №821/381/17 та від 22.08.2018 року по справі №820/1878/16.

Положеннями ст.12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 №160-IX, визначено, що у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Відтак, оскільки відповідач був звільнений зі служби в Збройних Силах України та на момент виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та усіх видів забезпечення, згідно з наданими доказами, за відповідачем рахується заборгованість за речове майно строки носіння якого не закінчилися в розмірі 5414,59 грн., яка до цього часу відповідачем не сплачена, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Відносно вимоги стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_2 понесені судові втрати , суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки в даному випадку позивач виступав в якості суб`єкта владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3) грошові кошти у розмірі 5414 (п`ять тисяч чотириста чотирнадцять) грн. 59 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.08.2022 року.

Суддя Біленський О.О.