Справа № 160/10621/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову
19.07.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просить:
- скасувати постанову № 00001633 виданої 26.11.2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту держаного контролю на транспорті Соколюк Любомир Миколайович відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
- скасувати постанову № 00001683 виданої 26.11.2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту держаного контролю на транспорті Блажко Євгенієм Михайловичем відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
- скасувати постанову № 00001706 виданої 29.11.2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту держаного контролю на транспорті Блажко Євгенієм Михайловичем відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
- скасувати постанову № 00004206 виданої 17.12.2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту держаного контролю на транспорті Колєснік Наталія Геннадіївна відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
- скасувати постанову № 00006889 виданої 11.01.2022 року, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту держаного контролю на транспорті Савченко Владислав Олегович відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
- справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.
01.08.2022 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення штрафу органами державної виконавчої служби на підставі постанов № 00001633 виданої 26.11.2021 року, постанови № 00001683 виданої 29.11.2021 року, постанови № 00001706 виданої 29.11.2021 року, постанови № 00004206 виданої 17.12.2021 року, постанови № 00006889 виданої 11.01.2022 року. про: стягнення з ОСОБА_1 адміністративного стягнення у зведеному виконавчому провадженні ВП № 69114977, яке відкрито державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гомілко Андрієм Євгенійовичем.
В обгрунтування заяви представник позивача вказує, що оскаржувані постанови є виконавчими документами, за якими може бути здійснене стягнення суми штрафу у розмірі 168000,00грн. 31.05.2022 року державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гомілко Андрій Євгенійович постановив оголошення в розшук майна боржника, а саме: ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ; ГКБ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 ; DAF, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN/номер шасі (кузова, рами): Реєстраційний номер виконавчого провадження: 69114977 XLRAE75PC0E596635; DAF, реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_7 ; CHEVROLET, реєстраційний номер НОМЕР_8 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_9 . Крім того, державним виконавцем здійснено арешт майна позивача, відбувається реалізація арештованого майна, заблоковано кошти на рахунках позивача. Таким чином, вбачається реальна загроза порушення прав і законних вимог позивача, який в установлений законом строк оскаржує незаконні постанови виконання яких здійснює державний виконавець. Внаслідок незупинення примусового стягнення існує обґрунтована імовірність завдання ще більшої шкоди правам та інтересам позивача, який у встановленому порядку оскаржив постанови про накладення штрафу, зокрема, накладення арешту на рахунки позивача під час виконавчого провадження може завдати суттєвої шкоди господарській діяльності позивача. Крім того, у разі встановлення протиправності оскаржуваних постанов та задоволення позовних вимог про їх скасування позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути власне майно автомобіль CHEVROLET, реєстраційний номер НОМЕР_8 , VIN: НОМЕР_9 , який станом на 20.07.2022 року знаходиться на штраф майданчику та на який може бути звернено стягнення в разі примусового виконання цієї постанови.
Дослідивши заяву та матеріали справи, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.
Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
У розумінні наведених норм процесуального закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Вичерпний перелік підстав для зупинення виконавчих дій встановлено ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження.
Так, згідно до ч. 1 ст. 34 вказаного Закону України виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій зокрема у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Відповідно до ч.7 ст.26 Про виконавче провадження у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.
Згідно із ч.2 ст.27 вказаного Закону виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
Постанова № 00001633 від 26.11.2021 року є виконавчим документом і пред`являється до виконання органам державної виконавчої служби протягом трьох місяців після набрання законної сили.

При цьому заявник ОСОБА_1 просить зупинити стягнення штрафу органами ДВС України на підставі постанов № 00001633 виданої 26.11.2021 року, № 00001683 виданої 29.11.2021 року, № 00001706 виданої 29.11.2021 року, № 00004206 виданої 17.12.2021 року, № 00006889 виданої 11.01.2022 року.

Станом на 02.08.2022 року заявником не надано доказів того, що виконавчі документи, а саме: постанови №00001683, №00001706, №00004206, №00006889 направлені відповідачем до органів виконавчої служби, у матеріалах позовної заяви та заяви про забезпечення позову відсутні відомості щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаних оскаржуваних постанов.

Однак, враховуючи те, що подання позовної заяви не зупиняє дію оскаржуваної постанови, а також те, що оскаржувана постанова є виконавчим документом і пред`являється до виконання органам державної виконавчої служби протягом трьох місяців після набрання законної сили та у разі подання даної постанови до Державної виконавчої служби для примусового виконання, на рахунки позивача буде накладено арешт та стягнуто виконавчий збір.

За таких обставин, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом зупинення стягнення штрафу органами державної виконавчої служби на підставі постанови № 00001633 виданої 26.11.2021 року та зупинення дії постанов Державної служби України з безпеки на транспорті № 00001683 виданої 29.11.2021 року, № 00001706 виданої 29.11.2021 року, №00004206 виданої 17.12.2021 року, № 00006889 виданої 11.01.2022 року.

Суд зазначає, що вжиті заходи забезпечення позову є своєчасними, відповідають предмету позову, є співрозмірними із заявленими вимогами, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, а їх невжиття може унеможливити ефективний захист прав позивача, призвести до заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 152, 154, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення штрафу органами державної виконавчої служби на підставі постанови №00001633 виданої 26.11.2021 року

Зупинити дію постанов Державної служби України з безпеки на транспорті №00001683 виданої 29.11.2021 року, №00001706 виданої 29.11.2021 року, №00004206 виданої 17.12.2021 року, №00006889 виданої 11.01.2022 року.

У решті вимог заяви - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко