Справа № 120/14325/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2022-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

03 серпня 2022 р. Справа №120/14325/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши письмово в місті Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом:

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Вінницькій області

про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 із вимогами до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведення перевірки кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 , контролюючим органом складено акт фактичної перевірки від 27.08.2021 за №7761/02-32-07- 05/ НОМЕР_1 , відповідно до якого, встановлено порушення: п.11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 за №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), а саме: суб`єктом господарювання проводяться розрахункові операції через РРО з порушенням використання режиму програмування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів; та вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями), а саме: суб`єктом господарювання здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями через РРО за цінами, що нижчі за мінімальні роздрібні ціни встановлені Постановою КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями).

На підставі акту перевірки відповідачем застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансову санкцію у сумі 10000 гривень за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої та податкове повідомлення-рішення від 23.09.2021 за №, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 5100 грн, за порушення використання режиму програмування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Позивач вказав, що як висновки акту, так і оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправними та не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України. Податкове повідомлення-рішення було винесене податковим органом всупереч нормам законодавства, з порушенням описаних в статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципів добросовісності, розсудливості, своєчасності, без надання особі права на участь в процесі прийняття та з порушенням положень статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Заперечення позивача та докази на спростування виявлених порушень були надані відповідачу за процедурою адміністративного оскарження, що були предметом обговорення при розгляді даних заперечень, однак до уваги прийняті не були. Вважає, що відповідачем безпідставно застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції, тому спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 04.11.21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень залишено без руху. 26.11.2021 недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 02.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження за наявними у справі доказами.

28.12.2021 на адресу суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву згідно якого сторона відповідача заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, у їх сукупності суд встановив наступні обставини.

На підставі направлень: від 25.08.2021 за №3304, виданого ГУ ДПС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, тел.: (0432) 59-23-01, факс: (0432) 66-11-27, електрона адреса: ) Черватюком Олегом Григоровичем, старшим державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Вінницькій області; від 25.08.2021 за №3305, виданого ГУ ДПС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця. 21028, тел.: (0432) 59-23-01, факс: (0432) 66-11-27, електрона адреса: ) Морозовою Ольгою Олександрівною, головним державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Вінницькій області, згідно із ст.20, на підставі п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п. 80.2.2 та 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями) та відповідно до наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 25.08.2021 за №2649-к проведена фактична перевірка кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), за період з 01.09.2018.

За результатами проведення перевірки кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_1 , контролюючим органом складено акт фактичної перевірки від 27.08.2021 за №7761/02-32-07- 05/ НОМЕР_1 , відповідно до якого встановлено порушення: п.11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 за №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), а саме: суб`єктом господарювання проводяться розрахункові операції через РРО з порушенням використання режиму програмування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів; та вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями), а саме: суб`єктом господарювання здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями через РРО за цінами, що нижчі за мінімальні роздрібні ціни встановлені Постановою КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями).

Після складання акта перевірки продавець ОСОБА_2 була ознайомлена з ним та в п.4.1. виклала власноручну незгоду з висновками акту та намір подати заперечення.

На підставі акту перевірки відповідачем застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансову санкцію у сумі 10000 гривень за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої та податкове повідомлення-рішення від 23.09.2021 за № , яким застосовано штрафні санкції в розмірі 5100 гривень, за порушення використання режиму програмування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Заперечення позивача та докази на спростування виявлених порушень були надані відповідачу за процедурою адміністративного оскарження, що були предметом обговорення при розгляді даних заперечень, однак до уваги прийняті не були.

Вважаючи спірні рішення протиправними та необґрунтованими, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за №2755 - VI (із змінами та доповненнями, далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.80.1 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику.

Перевірка проведена на підставі підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 ПК України, а саме для здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною та правом контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до пп.14.1.171 п.14.1 ст.14 ПК України, термін податкова інформація для цілей оподаткування розуміється у значенні, визначеному Законом України Про інформацію.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 Закону України "Про інформацію'', податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Порядок збирання та використання податкової інформації регулюється ПК України, а в частині, яка ним не врегульована - іншими законодавчими актами.

Як передбачено пунктом 74.2 статті 74 ПК України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Згідно з п.74.1 ст.74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Відповідно до п.19.1.1.14. ст.19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері та здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального, згідно з п.п.19-1.1.16 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України.

Згідно з п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 62 ПК України передбачено способи здійснення податкового контролю : 62.1. Податковий контроль здійснюється шляхом: 62.1.1. ведення обліку платників податків; 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; 62.1.4. моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Таким чином, призначення перевірки є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень.

Перевірка проведена на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2. статті 80 ПК України. Фактичною підставою для перевірки стало отримання інформації про порушення позивачем ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства в частині порушення акцизного податку суб`єктів господарювання (господарських об`єктів роздрібного продажу). Джерелом цієї інформації став лист ДПС України від 23.04.2021 за №9700/7/99-00-07-05-02-07.

Отже, внаслідок отримання такої інформації, виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу із здійснення належного податкового контролю. Належний ефект, що може бути досягнутий від проведення контролю залежить від своєчасного та якісного опрацювання такої інформації.

Адже, на момент прийняття наказу від 25.08.2021 №2649-к відповідач володів інформацією про хоча і ймовірні, але конкретні порушення позивачем вимог податкового законодавства, що в силу п.п. 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 ПК України є достатньою підставою для прийняття наказу про проведення фактичної перевірки.

У постанові від 15.05.2020 справа №816/3238/15 Верховний Суд залишаючи без задоволення касаційну скаргу податкового органу (рішеннями судів попередніх інстанцій задоволено позов платника податків про скасування податкового повідомлення рішення із підстав незаконності перевірки) зазначив, що контролюючим органом не було надано жодних доказів отримання ним в установленому законодавством порядку відповідної інформації, яка б надавала йому право на проведення перевірки згідно з п.п.80.2.2, п.п. 80.2.5, 80.2. 80 Податкового кодексу України. Тому, колегія суддів суду касаційної інстанції погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про незаконність перевірки та відсутність правових наслідків такої та дійшла висновку, що прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення - рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню. Тому, підставою задоволення позову у цій справі стало відсутність посилання на інформацію про можливі порушення платника податків у наказі та ненадання відповідних доказів при розгляді спору судами.

У постанові від 18.12.2018 справа №820/4891/18 Верховний Суд, погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанції про незаконність фактичної перевірки призначеної на підставі п.п.80.2.2. п.80.2 ст.80 ПК України, як на ознаку її протиправності зіслався на те, що у наказі про проведення перевірки не було деталізовано інформацію, що стала джерелом відомостей про можливі порушення вчинені платником податків.

При цьому суд допустив, що правомірність наказу про призначення перевірки може бути обґрунтована в тому числі й інформацією, що надається контролюючим органом до суду при розгляді справи щодо наслідків перевірки навіть у тому випадку коли про неї чітко не вказано в наказі про перевірку.

До того ж, у постановах від 22.09.2020 справа №520/1304/2020 та від 08.04.2021 справа №640/21528/19 (обидві справи теж стосуються питання законності перевірки) підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції стало те, що судами не досліджено інформація на яку посилався контролюючий орган у суді, як на джерело відомостей про можливі порушення платником податків вимог податкового законодавства в контексті підстав фактичних перевірок передбачених п.п.80.2.2., 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України. При цьому, у наказах про проведення фактичних перевірок посилання на таку інформацію не зазначалося.

Отже, висновки Верховного Суду у справах щодо законності/незаконності фактичної перевірки, суд зазначає, що відсутність у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі п.п. п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України посилання на конкретну інформацію яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи безперечно є недоліком наказу. Однак цей недолік не є безумовною підставою для висновку про незаконність перевірки та прийнятих за її результатом рішень, адже суд навіть у разі якщо податковий орган не розкриває зміст інформації у наказі, повинен при розгляді справи дослідити інформаційну цінність наданих органом ДПС відомостей, та надати оцінку тому, чи може вважатися певний документ джерелом інформації про можливі порушення платником податків законодавства.

Водночас, слід відмітити, що ПК України не передбачено розкриття змісту інформації та фактів, які свідчать про можливе порушення платником податків податкового законодавства, у наказі на призначення перевірки.

Разом з тим, законодавець в підпункті 80.2.5 пункті 80.2 статті 80 ПК України визначив дві підстави для проведення перевірки: 1підстава - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту, платниками податків; 2 підстава - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва, обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»: контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Одночасно з цим, ВС України від 08.10.2021 у справі №160/7967/19 висловив правову позицію, що за змістом підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами - лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу7 спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) пред`явлення або надіслання у випадках, визначених пунктом 81.1 статті 81 ПК України документів (формальна підстава).

У продовження наведеного, слід звернути увагу на те, що вважаючи безпідставними висновки про неможливість скасування в судовому порядку наказу з огляду на факт вичерпання ним своєї дії та допуск посадових осіб контролюючого органу до перевірки, а також складення за результатами реалізації такого наказу податкових повідомлень-рішень Касаційний Адміністративний Суд у складі колегії суддів Верховного Суду ухвалою від 04.03.2021 на підставі частини п`ятої статті 346 КАС України передав справу №816/228/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, як таку, що містить виключну правову проблему.

Згідно із частиною другою статті 356 Кодексу адміністративного судочинства України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися вказівка про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передача справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду 08.09.2021 розглянула цю справу та ухвалила постанову, в якій зазначено таке. "Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк".

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «... за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 за №9-рп/2008 в справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Згідно підпунктів 20.1.4, 20.1.8, 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів та під час проведення перевірок перевіряти документи, що підтверджують посаду посадових осіб та/або осіб, які фактично здійснюють розрахункові операції.

Отже, норма цього підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на контролюючі органи.

Так, у постанові від 10.04.2020 у справі №815/1978/18, встановивши, що позивач займається діяльністю, яка регулюється Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", Верховний Суд дійшов висновку про те, що контролюючий орган мав право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень ст. 19-1ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу, а наказ про проведення фактичної перевірки є законним.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у справі № 819/844/16.

Аналогічного висновку дійшов апеляційний суд у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі № 120/5445/20-а від 26.05.2021 року, якою відмовлено в задоволенні апеляційної скарги та залишено рішення Вінницького окружного адміністративного суду без змін, а ухвалою 23.06.2021 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження та залишив в силі рішення попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ІІК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Так, відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як свідчать обставини справи, на підставі направлень: від 25.08.2021 за №3304, виданого ГУ ДПС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, тел.: (0432) 59-23-01, факс: (0432) 66-11-27, електрона адреса: )/ Черватюком Олегом Григоровичем, старшим державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Вінницькій області; та від 25.08.2021 за №3305, виданого ГУ ДПС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця. 21028, тел.: (0432) 59-23-01, факс: (0432) 66-11-27, електрона адреса: ) ОСОБА_3 , головним державним ревізором - інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Вінницькій області; а також, згідно із ст.20, на підставі п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п. 80.2.2 та 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України та відповідно до наказу Головного управління ДПС у Вінницькій області від 25.08.2021 за №2649-к проведена фактична перевірка кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власником є ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.09.2018.

Перевірку проведено в присутності та з відома продавця ОСОБА_2 , що проживає: с. Біла, якій були пред`явлені направлення від 25.08.2021 за №3305, №3304, копія наказу на проведення фактичної перевірки від 25.08.2021 за №2649-к та службові посвідчення, оформлені відповідно до вимог Кодексу.

Після ознайомлення із зазначеними документами продавець ОСОБА_2 власноручно розписалась у направленнях на перевірку із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Таким чином, працівниками ТУ ДПС у Вінницькій області було в повному обсязі дотримано вимоги статті 81 Кодексу щодо умов та порядку допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки.

Згідно з п. 86.5 статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання - п. 86.6 статті 86 Податкового кодексу України.

Після складання акта перевірки продавець ОСОБА_2 була ознайомлена з ним та в п.4.1. виклала власноручну незгоду з висновками акту та намір подати заперечення.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 27.08.2021 за №7761/02-32-07- 05/ НОМЕР_1 , відповідно до якого встановлено порушення: п. 11 ст. З Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), а саме: суб`єктом господарювання проводяться розрахункові операції через РРО з порушенням використання режиму програмування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів; та вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями), а саме: суб`єктом господарювання здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями через РРО за цінами, що нижчі за мінімальні роздрібні ціни встановлені Постановою КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями).

Щодо встановленого порушення використання режиму програмування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, то відповідно п.11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 за №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Під час проведення фактичної перевірки встановлено, що подавцем, яка уклала трудовий договір з ФОП ОСОБА_1 , здійснено продаж алкогольних напоїв (підакцизних товарів), через РРО фіскальний номер заводський номер ПБ із порушенням використання режиму програмування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, а саме відповідно до фіскального чеку, який передано до СОД РРО №2371 виданого 21.02.2021 о 11 год. 05 хв. продано коньяк «Шабо 3*» 0,25 по ціні 70,00 грн, який запрограмовано в РРО без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів. Також дійсність вище наведеного фіскального чеку перевірено у відкритій частині Електронного кабінету платника в сервісі «Пошук фіскального чеку». Проведеним аналізом інформації, що міститься у СОД РРО, а саме електронних розрахункових документів, фіскальних звітних чеків, фіскальних звітів, встановлено, що операції з повернення та/або анулювання продажу коньяк «Шабо 3*» 0,25 по ціні 70,00 грн., згідно фіскального чеку №2371 виданого 21.02.2021 о 11 год. 05 хв. - відсутні, тобто даний товар було реалізовано кінцевому споживачу.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу II Положення про форму та зміст розрахункових документів затвердженого наказом Міністерства фінансів України 21.01.2016 №13; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за №220/28350, (далі - Положення №13) фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - касовий чек) - розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Форма № ФКЧ-1 касового чека наведена в додатку 1 до цього Положення.

Касовий чек повинен містити такі обов`язкові реквізити: найменування господарської одиниці; адресу господарської одиниці; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - індивідуальний податковий номер платника ПДВ. який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН»; для СГ, що не є платниками ПДВ, - податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), перед яким друкуються великі літери «ІД» (ідентифікаційні дані); якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, - кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги); вартість одиниці виміру товару (послуги); код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством); назва товару (послуги); літерне позначення ставки ПДВ праворуч від надрукованої вартості товару (послуги) (для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо) та суму коштів за цією формою оплати; загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «сума або «усього»; для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ, - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ»; для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ), - окремим рядком розмір ставки такого податку, загальну суму такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку. У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; порядковий номер касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина) проведення розрахункової операції; фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН»; напис «Фіскальний чек» та найменування або логотип виробника.

В акті перевірки зазначено відповідно до фіскального чеку, який передано до СОД РРО №2371 виданого 21.02.2021 о 11 год. 05 хв. продано коньяк «Шабо 3*» 0,25 по ціні 70 грн, який запрограмований в РРО без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Пунктом 7 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Щодо встановленого порушення вимог Постанови КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями), а саме: суб`єктом господарювання здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями через РРО за цінами, що нижчі за мінімальні роздрібні ціни встановлені Постановою КМУ від 30.10.2008 за №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями), то відповідно до Постанови КМУ 4,Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв від 30.10.2008 за №957, із змінами внесеними Постановою КМУ від 13.01.2021 за N17 (далі Постанова №957) встановлено, що мінімальна роздрібна ціна на горілку та лікеро-горілчані вироби, фактична міцність становить 40 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту у скляній тарі місткістю 1,0 л становить 178,80 грн..

Під час проведення фактичної перевірки встановлено, що працюючий продавець у ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 , здійснила продаж алкогольних напоїв через РРО фіскальний номер заводський номер ПБ за цінами, що менші за мінімальну роздрібну ціну встановлену Постановою №957, а саме відповідно до фіскального чеку, який передано до СОД РРО, №1419, виданого 14.02.2020 о 11 год. 22 хв., продано «г. н. Грін Дей Аір 1,0» за ціною 120 грн, що менше за мінімальну роздрібну ціну встановлену Постановою КМУ №957, також дійсність вище наведеного фіскального чеку перевірено у відкритій частині Електронного кабінету платника в сервісі «Пошук фіскального чеку». Проведеним аналізом інформації, що міститься у СОД РРО, а саме, електронних розрахункових документів, фіскальних звітних чеків, фіскальних звітів, встановлено, що операції з повернення та/або анулювання продажу «г.н. Грін дей аір 1,0» за ціною 120 грн., згідно фіскального чеку №1419 виданого 14.02.2020 о 11 год. 22 хв. - відсутні, тобто даний товар було реалізовано кінцевому споживачу.

Відповідно до Постанови КМУ від 30.10.2008 за № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями) мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, віскі, рому та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв, одержаних шляхом перегонки зброджених продуктів з цукрової тростини, джину та ялівцевої настоянки, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, інших спиртових дистилятів та спиртових напоїв, в тому числі бренді ординарного, горілки виноградної, інших зброджених напоїв, сумішей із зброджених напоїв та сумішей зброджених напоїв з безалкогольними напоями різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Тобто, розрахунок мінімальної роздрібної ціни в даному випадку здійснюється за формулою: 447 х 40% х 1,0 ч- 100 = 178,8 грн.

Відповідальність за порушення вищевказаних норм регламентується абзацом 14 частини 2 статті 17 Закону України від 19.12.1995 за №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро - горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень. Сума штрафних санкцій складає 10000 гривень.

За розглядом акта фактичної перевірки ГУ ДПС у Вінницькій області рішенням від 23.09.2021 за №8367/02-32-07-05/ НОМЕР_1 застосовано до позивача ФОП ОСОБА_1 фінансову санкцію у сумі 10000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої та податкове повідомлення-рішення від 23.09.2021 за № , яким застосовано штрафні санкції в розмірі 5100 грн, за порушення використання режиму програмування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів.

Враховуючи вищевикладене, на переконання суду, ГУ ДПС у Вінницькій області при прийнятті рішення про застосування фінансових санкцій від 23.09.2021 діяло на підставі та в спосіб, передбачений чинним законодавством.

З урахуванням приписів частини другої статті 2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірним і не підлягає скасуванню.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Як зазначено у частині першій статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 23.09.2021 №8367/02-32-07-05/ НОМЕР_1 та податкового повідомлення-рішення Форми"С" від 23.09.2021 за № відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар