Справа № 640/32825/20
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2022-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 серпня 2022 року

м. Київ

справа №640/32825/20

адміністративне провадження №К/990/18328/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевська О.Р., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу адвоката Поливача Євгена Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі №640/32825/20 за позовом ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника відділу - начальника 4-го відділення інспекторів прикордонної служби "Бориспіль-1" Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» капітана Остимчук Катерини Василівни, Адміністрації державної прикордонної служби України, третя особа - головний державний виконавець Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Леся Євгенівна, про визнання незаконним та скасування рішення, стягнення матеріальної шкоди, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до в.о. заступника начальника відділу - начальника 4-го відділення інспекторів прикордонної служби "Бориспіль-1" Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» капітана Остимчук Катерини Василівни, Адміністрації державної прикордонної служби України, третя особа - головний державний виконавець Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Леся Євгенівна, в якому просив:

визнати незаконним та скасувати рішення про відмову у перетинанні державного кордону України, громадянину України, який досягнув 16-річного віку від 25 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 ;

стягнути з Адміністрації державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі вартості туристичних послуг, що складає 55 070 грн;

стягнути з Адміністрації державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадових осіб Державної прикордонної служби України суму грошових коштів у розмірі 80 000 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

15 липня 2022 року адвокат Поливач Євген Юрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , втретє засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Аналіз матеріалів та зміст касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховним Судом установлено, що касаційна скарга не містить належних посилань на підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, та відповідних обґрунтувань.

Скаржник, обґрунтовуючи касаційну скаргу, вказує про відсутність практики Касаційного адміністративного Суду щодо застосування норм діючого законодавства при винесенні постанов особами, обов`язки складання яких покладено на Державну прикордонну службу України, зокрема, але не виключено на інспекторів прикордонної служби, а також державних виконавців, як таких, що складені на підставі невірних ідентифікаційних даних громадян України.

Так, пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Разом з тим, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Проте, в порушення зазначених вимог, скаржник не указав конкретну норму права щодо застосування якої відсутній такий висновок та не обґрунтував у чому саме полягала помилка судів першої та апеляційної інстанцій при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також не визначає конкретний пункт, передбачений частиною четвертою статті 328 КАС України.

При цьому, суд касаційної інстанції звертає увагу, що в попередніх ухвалах Верховного Суду від 25 січня 2022 року та від 09 лютого 2022 року про повернення касаційних скарг скаржнику надавалися вичерпні роз`яснення щодо зазначення підстав касаційного оскарження та умов, за яких подається касаційна скарга на підставі визначених частиною четвертою статті 328 КАС України пунктів.

Однак при поданні цієї касаційної скарги скаржником не взято до уваги роз`яснення щодо вимог, яким має відповідати касаційна скарга в частині визначення підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

У цьому контексті принагідно зауважити, що частина друга статті 44 та частина перша статті 45 КАС України покладають на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Тобто особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, цілком використовувати наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. Особа мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції розглянута у відкритому судовому засіданні 07 грудня 2021 року. Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 08 грудня 2021 року. Останній день строку на касаційне оскарження припадав на 10 січня 2022 року, а касаційну скаргу подано на пошту 15 липня 2022 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою скаржник порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що копію ухвали Верховного Суду від 09 лютого 2022 року було отримано 15 лютого 2022 року, а у зв`язку з тим, що через 4 дні після отримання ухвали про повернення касаційної скарги було введено воєнний стан на території України, повторне звернення із касаційною скаргою відбувається 14 липня 2022 року.

Окрім того, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України у зв`язку із дію карантинних обмежень.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частиною п`ятою статті 251 КАС України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Судом установлено, що першу касаційну скаргу подано скаржником засобами поштового зв`язку 14 січня 2022 року, тобто вже з порушенням строку на касаційне оскарження.

Проте, скаржником не додано жодних доказів щодо отримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції та подання первинної касаційної скарги у строк, передбачений статтею 329 КАС України.

Окрім того, попередні скарги поверталися через невідповідність вимогам статті 330 КАС України та на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження і обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередні касаційні скарги, безпосередньо пов`язані саме з недотриманням скаржником вимог до касаційної скарги, що передбачені статтею 330 КАС України.

Щодо посилання скаржника на введення воєнного стану на території України, Суд зазначає.

Поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Проте наведені скаржником аргументи щодо запровадження воєнного стану є загальними та скаржником не зазначено об`єктивних причин тривалого зволікання (п`ять місяців) під час реалізації права на касаційне оскарження, окрім того, строк на касаційне оскарження пропущено до початку воєнних дій на території України.

Щодо поновлення строку на касаційне оскарження на підставі до пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України, то запроваджений Законом № 731-ІХ механізм поновлення строку може бути реалізований виключно за умови, якщо особа, яка оскаржує судове рішення, доведе, що неможливість вчинення процесуальної дії була пов`язана з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

При цьому, клопотання скаржника не містить доводів та обґрунтувань, підтверджених належними доказами щодо наявності конкретних обставин та причин пов`язаних саме із встановленням карантину та запровадженням обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вказані підстави пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції: 1) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; 2) заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

Керуючись статтями 248, 329, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними підстави пропуску адвокатом Поливачем Євгенієм Юрійовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі №640/32825/20.

Касаційну скаргу адвоката Поливача Євгена Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року у справі №640/32825/20 за позовом ОСОБА_1 до в.о. заступника начальника відділу - начальника 4-го відділення інспекторів прикордонної служби "Бориспіль-1" Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» капітана Остимчук Катерини Василівни, Адміністрації державної прикордонної служби України, третя особа - головний державний виконавець Шевченківського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Леся Євгенівна, про визнання незаконним та скасування рішення, стягнення матеріальної шкоди, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 330 КАС України касаційна скарга буде повернута.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині виконання вимог частини третьої статті 332 КАС України у відкритті касаційної скарги буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко