Справа № 320/6584/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 серпня 2022 року Київ № 320/6584/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву адвоката Скотара Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дициплінарної відповідальності, звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и в:

адвокат Скотар О.М. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 , пред`явивши вимоги до ГУ НП у м.Києві про визнання протиправними та скасування наказу від 15.07.2022 № 588 у частині накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказу від 15.07.2022 №1126 о/с в частині накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; поновлення позивача, на посаді заступника начальника слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві; стягнення з ГУ НП у м. Києві середнього заробітку за час вимушеного прогулу із дня, наступного за днем звільнення до дня винесення судом рішення про поновлення.

Дослідивши зміст позовної заяви та долучених до неї документів в порядку ст.171 КАСУ, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху з наданням позивачеві десятиденного строку для усунення недоліків шляхом подання позовної заяви у новій редакції із зазначенням у ній: засобів зв`язку та адреси електронної пошти позивача; ціни позову; зазначення спірного періоду; надання розрахунку суми на стягнення якої заявлені вимоги п. резолютивної частини позовної заяви та обгрунтованого розрахунку суми стягнення; зазначення місцязнаходження оригіналів документів, копії яких долучено до позовної заяви; При цьому, суд звертає увагу, що розрахунок передбачає не зазначення переліку цифрових позначень, а здійснення математичних дій за допомогою яких проведено обчислення величини суми з наданням суду доказів, які підтверджують кожну складову зробленого розрахунку; подання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1984,8 грн., за дві вимоги немайнового характеру.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, суд також зважив на таке:

за приписами ч. 3 ст. 161 КАСУ, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів, доданих до позовної заяви, вбачається, що позивачем не сплачений судовий збір, а у позові заявник посилається на ст.5 Закону України "Про судовий збір" як на підставу для звільнення його від сплати судового збору.

Так, за п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Водночас, у позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати протиправними і скасувати накази ГУ НП в м. Києві про його звільнення та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

За змістом приписів ст.ст. 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та ст.ст.1-2 Закону України "Про оплату праці" середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ, а також відповідна пільга не застосовується щодо визнання протиправними та скасування наказів про звільнення.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Так само, не звільняє від оплати судового збору і статус позивача як учасника бойових дій.

Зокрема, на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", учасники бойових дій, Герої України звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Це означає, що лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини пов`язані з наявністю статусу учасника бойових дій або предметом спору є правовідносини стосовно прав та гарантій особи як учасника бойових дій, така особа звільняється від сплати судового збору.

Пункт 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" кореспондується із положеннями статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак для одержання права на пільгу, порушені права повинні бути нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій особи, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

З позовної заяви убачається, що предметом даного спору є оскарження дій відповідача щодо звільнення позивача зі служби та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, таким чином ця справа не стосується захисту прав позивача як учасника бойових дій, тому на нього пільга, передбачена п.13 ст. 15 Закону "Про судовий збір", не поширюється.

За таких обставин, з урахуванням змісту вимог позивача, останньому необхідно сплатити судовий збір за три вимоги: визнання незаконними та скасування наказів про звільнення від 15.07.2022 № 588 та від 15.07.2022 №1126 о/с, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до суду адміністративного позову з вимогами майнового характеру у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2022 року, становить 2 481,00 гривень.

Таким чином, позивачеві слід оплатити судовий збір за дв вимоги немайнового характеру у розмірі 1984,8 грн. та 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за вимогу майнового характеру (суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу).

З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені неналежним чином, чого вимагає КАСУ, суддя визнав за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Крім того, разом з позовною заявою представником позивача було подавно клопотання про витребування доказів у відповідача.

Суд, дослідивши дане клопотання позивача, вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, з огляду на таке:

за загальним правилом кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до п.5-6 ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві, поміж іншого, зазначаються докази, які підтверджують обставини позову.

Механізм та порядок витребування доказів у справи визначено ст.80 КАС України. Так, положеннями вказаної статті передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надання доказів вправі подати клопотання про їх витребування судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2)обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3)підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Заявлене позивачем в прохальній частині позовної заяви клопотання про витребування доказів не відповідає формі, зазначеній у статті 80 КАС України. Зокрема, позивачем не вказано обставини, які може підтвердити заявлений до витребування доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Крім того, як вбачається з поданого представником позивача клопотання, останній обгрунтовує неможливість отримання зазначених доказів самостійно відсутністю відповіді на подані ним адвокатські запити. Водночас, як вбачається з відмітки на адвокатських запитах №б/н від 27.07.2022, останні були прийняті відповідачем 27.07.2022, а даний позов з клопотанням про витребування доказів направлено до суду 28.07.2022. Таким чином, суд приходить до висновку про передчасність поданого клопотання та відсутність на даний час обгрунтованих підстав вважати неможливість самостійного отримання представником позивачем витребовуваних доказів.

Крім того, витребування доказів є правом, а не обов`язком суду і реалізація цього права поставлена в залежність від того наскільки сумлінно учасник справи використав надані йому процесуальні можливості для самостійного їх одержання.

Згідно Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатура забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Для виконання покладених обов`язків чинним законом адвокати наділені широким колом можливостей, в тому числі: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку; доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги; бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг, тощо , в тому числі і відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (ст.20 Закону).

Таким чином, суд вважає недостатнім для висновку про неможливість самостійного одержання адвокатом документів доказів у справі лише посилання на копії адвокатських запитів від 19.07.2022 та 27.07.2022, позаяк адвокат не позбавлений права одержати всі витребувані документи самостійно та в іншій спосіб, включаючи і судовий. Крім того, заявником не надані докази оскарження відмови в наданні інформації на адвокатський запит.

На підставі, викладеного та, керуючись ст.ст. 80, 122, 123, 161, 169, 171, 241, 243, 248 КАС України, суд -

у х в а л и в:

позовну заяву адвоката Скотара Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дициплінарної відповідальності, звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про витребування доказів судом.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.